Справа № 686/10006/26
Провадження № 1-кп/686/1319/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі головуючої - судді ОСОБА_1 , розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт, із доданими до нього матеріалами, у кримінальному провадженні № 12025243460000186 за обвинуваченням
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Жмеринка Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, курсанта Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького, раніше не судимого, 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,
встановив: 
ОСОБА_2 , будучи обізнаним про порядок отримання посвідчення водія, в супереч вимог п.п.5-1, 21 Постанови Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993 р. «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керуванням транспортними засобами», згідно з якими централізоване оформлення, видача, повернення та обмін посвідчень водія здійснюється територіальними сервісними центрами МВС України у визначені законодавством строки, а сама видача посвідчення водія здійснюється після складення особою у територіальному сервісному центрі МВС іспитів, передбачених пунктом 18 цього Положення, з метою створення видимості наявності у нього посвідчення водія та відповідно із цим права на керування транспортними засобами, вирішив незаконно підробити та використовувати офіційний документ - посвідчення водія. Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на підроблення офіційного документа - посвідчення водія, яке видається та посвідчується установою, що має право видавати та посвідчувати такі документи, і надає право, з метою його подальшого використання, ОСОБА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, у червні 2024 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за місцем свого проживання – в квартирі АДРЕСА_3 , скориставшись персональним комп`ютером, принтером марки та моделі «Epson L800», зі спеціалізованим лотком, програмою «Card Maker», завантажив із мережі Інтернет на комп`ютер шаблон посвідчення водія, до якого особисто вніс свої анкетні дані, зокрема: « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », а також відомості про наявність категорії «В», після чого роздрукував створений ним шаблон із неправдивою інформацією, струменевим способом нанесення зображення, на пластиковій картці з наявними зображеннями серійних номерів, вихідних даних підприємства виробника та знаків у даних персоналізації бланків, таким чином вчинив підроблення офіційного документу - посвідчення водія, яке видається і посвідчується установою, що має право видавати і посвідчувати такі документи, та бланк якого не відповідає бланкам встановленого зразку, що знаходяться в офіційному обігу на території України. 
За підроблення посвідчення (офіційного документа), яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем, ОСОБА_2 підлягає кримінальній відповідальності за ч.1 ст.358 КК України.
Крім того, ОСОБА_2 24 квітня 2025 року, близько 18 год. 30 хв., будучи, під час керування транспортним засобом марки і моделі «Mercedes Benz S class», номерний знак НОМЕР_1 , зупиненим працівниками поліції по вул. Митрополита Шептицького, 109, у м. Хмельницькому, на виконання їх законних вимог щодо надання посвідчення водія, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з метою створення видимості наявності у нього права на керування транспортними засобами, достовірно знаючи, що наявне у нього посвідчення водія є підробленим, пред`явив та надав для перевірки співробітникам поліції (інспектору СРПП Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 та поліцейському СРПП Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 ) завідомо підроблений офіційний документ – посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане ТСЦ 6341 від 28.06.2024 р., з категорією на право керування транспортними засобами - «В», із фотокарткою та анкетними даними ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , бланк якого не відповідає бланкам встановленого зразку, що знаходяться в офіційному обігу на території України, таким чином використав завідомо підроблений документ.
За використання завідомо підробленого документа ОСОБА_2 підлягає кримінальній відповідальності за ч.4 ст.358 КК України.
ОСОБА_2 вчинив кримінальні проступки, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, погодився з розглядом обвинувального акта за його відсутності та ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч.2 ст.302 КПК України.
Вищевказані, встановлені органом досудового розслідування обставини, не оспорюються й іншими учасниками кримінального провадження.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних проступків, оцінені відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку про те, що мали місце діяння, в яких обвинувачується ОСОБА_2 , про винуватість останнього в їх вчиненні, наявність фактичних підстав для визнання ОСОБА_2 винуватості та про відповідність встановлених органом досудового розслідування обставин наявним матеріалам досудового розслідування та формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним. Суд також погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого за ознаками кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.358 КК України, як підроблення посвідчення (офіційного документа), яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем, та ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.
Обвинувачений ОСОБА_2 на момент вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждав, не страждає на такі і в теперішній час. Тому суд визнає ОСОБА_2 осудним та відповідальним за скоєне.
При обранні обвинуваченому виду та міри покарання, судом враховуються визначенні ст.65 КК України загальні засади призначення покарання, у тому числі: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особа виного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також положення ч.2 ст. 50 КК України, згідно з якими, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. 
Суд враховує, що ОСОБА_2 є раніше не судимою молодого віку особою, яка позитивно характеризується, неодружений, проходить військову службу (навчання) в ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, вчинив кримінальні проступки.
Також суд враховує, що ОСОБА_2 повністю визнав свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних проступків, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, що пом`якшує йому покарання. Обставини, які б обтяжували покарання, відсутні.
Норми кримінального законодавства наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Така функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.
Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15.01.2024 р. у справі №722/594/22 вказала: виправлення як мета покарання - це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу. Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримають його в подальшому від вчинення нових кримінальних правопорушень. З моральної точки зору, виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.
Санкція ч.1 ст.358 КК України передбачає покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.
Санкція ч.4 ст.358 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.
Приймаючи до уваги характер діянь і спосіб їх вчинення, суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень, з урахуванням особи винного, обставин, які пом`якшують покарання та знижують ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 слід призначити покарання за ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в межах санкцій цих статей та в силу ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточно визначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
На переконання суду таке покарання, принцип його призначення за сукупністю кримінальних правопорушень, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_2 більш суворого виду покарання, з передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, у виді пробаційного нагляду або обмеження волі, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та положення ст.ст.59-1, 61, 65 КК України, суд не вбачає.
Відповідно до вимог ст.100 КПК України, речовий доказ – поміщене до білого паперового конверту підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 (яке, згідно з квитанцією №329 від 13.05.2025 р. (а.с.79), передано до кімнати зберігання речових доказів Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області) слід знищити.
Надані сторонами документи слід зберігати у матеріалах кримінального провадження.
Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта становлять 1337 грн. 10 коп., у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Вказаний розмір процесуальних витрат та факт їх понесення ніким з учасників кримінального провадження не оспорюється.
Необхідність в арешті майна, накладеному ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.04.2025 р. (справа №686/11499/25) на речовий доказ - посвідчення водія серії НОМЕР_2 , що було вилучене в ОСОБА_2 , відпала, тому, на підставі ст.174 КПК України, цей арешт слід скасувати. 
Кримінальними правопорушеннями майнової шкоди не завдано, цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід стосовно обвинуваченого під час досудового розслідування не обирався і підстав для його застосування до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 368 - 371, 374 - 376, 381 – 382, 394, 395, 532 КПК України,
ухвалив:
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.358 КК України – у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн. (п`ять тисяч сто гривень);
- за ч.4 ст.358 КК України – у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).
У силу ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн. (п`ять тисяч сто гривень).
Речовий доказ: підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 (квитанція№329 від 13.05.2025 р.) - знищити. 
Документи, надані сторонами кримінального провадження, зберігати в матеріалах справи.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1337 грн. 10 коп. процесуальних витрат.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.04.2025 р. (справа №686/11499/25) на посвідчення водія серії НОМЕР_2 , що було вилучене в ОСОБА_2 , - скасувати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя