П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/24419/21	

Перша інстанція: суддя Харченко Ю.В.,
повний текст судового рішення
складено 30.01.2026, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 30 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 року адміністративний позов задоволено наступним чином:
- визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.12.2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» №33/36-3217 від 19.08.2021 року, виданої станом на листопад 2019 року у відповідності до вимог ст.ст.43 i 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції»;
- зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області з 01.12.2019 року перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства Внутрішніх справ України по Одеській області» №33/36-3217 від 19.08.2021 року, виданої станом на листопад 2019 року у відповідності до вимог ст.ст.43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», та здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.12.2019 року по день проведення перерахунку.
13.01.2026 року представник ОСОБА_1 - адвокат Єрьоміна Вікторія Анатоліївна звернулася до Одеського окружного адміністративного суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення Одеського окружного адміністративний суд від 16.02.2022 року у справі №420/24419/21 із зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області з 01.12.2019 року перерахувати та виплачувати пенсію на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства Внутрішніх справ України по Одеській області» №33/36-3217 від 19.08.2021 року, виданої станом на листопад 2019 року у відповідності до вимог ст.43 і ст.63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», та здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.12.2019 року по день проведення перерахунку, на стягнення з ГУ ПФУ в Одеській області на користь ОСОБА_1 різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.12.2019 року по день проведення перерахунку, в сумі 198566,38 грн..
В обґрунтування вказаної заяви позивач посилався на те, що рішення Одеського окружного адміністративний суд від 16.02.2022 року набрало законної сили 17.03.2022 року, але станом на час подання заяви є невиконаним в частині виплати заборгованості, яка виникла внаслідок проведеного перерахунку пенсії на виконання судового рішення у справі №420/24419/21.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30.01.2026 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про зміну способу виконання судового рішення.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про зміну способу виконання судового рішення. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про помилковість висновків суду першої інстанції про те, що зміна способу або порядку виконання рішення суду передбачена лише на стадії виконання рішення суду після видачі виконавчого листа або у разі відкриття виконавчого провадження, коли сторони у справі набувають статусу стягувача та боржника.
Відповідач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 року, набрало законної сили 17.03.2022 року, паперові та електронні матеріали справи не місять відомостей щодо видачи виконавчого листа у справі №420/24419/21.
Відповідно електронних матеріалів справи, ГУ ПФУ в Одеській області листом від 10.12.2025 року, на звернення адвоката позивача від 04.12.2025 року, повідомило позивача про добровільне виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 року у справі №420/24419/21, в частині проведення перерахунку пенсії. Також позивач був повідомлений про розмір донарахованої пенсії за період з 01.12.2019 року до 30.06.2022 року в сумі 198941,08 грн. та про те, що рішення включено до реєстру судових рішень та поставлена у відповідну чергу станом на 10.12.2025 року за №227615.
Також позивача повідомили про те, що частина нарахованої доплати пенсії по вказаному рішенню в сумі 187,35 грн. 31.10.2025 року та в сумі 187,35 грн. 26.11.2025 року зараховано на картковий рахунок ОСОБА_1 за рахунок виділених асигнувань додатковими відомостями. Залишок загального боргу буде в подальшому виплачуватися згідно з чинним законодавством після виділення відповідних коштів.
Також, до вказаного листа від 10.12.2025 року, ГУ ПФУ в Одеській області додало розрахунок на доплату пенсії, який був проведений 24.06.2022 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 року у справі №420/24419/21, та відповідно до якого сума виплати за період з грудня 2019 року по червень 2022 року включно становить 198941,08 грн..
Паперові та електронні матеріали справи не місять відомостей щодо повного виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 року у справі №420/24419/21.
Відмовляючи у задоволенні заяви позивача про зміну порядку та способу виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що зміна способу або порядку виконання рішення суду передбачена виключно на стадії виконання рішення суду після видачі виконавчого листа або у разі відкриття виконавчого провадження, коли сторони у справі набувають статусу стягувача та боржника, проте в цій справі виконавчий лист не видавався.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Згідно з ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Положенням ч.1 ст.129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно з частинами 2 та 3 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані статтею 378 КАС України.
Положеннями абзацу 1 ч.1 ст.378 КАС України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Згідно з абзацом 1 ч.3 ст.378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Апеляційний суд зазначає, що з 19.12.2024 року положення частини 3 ст.378 КАС України на підставі Закону України від 21.11.2024 року №4094-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» (далі - Закон №4094-IX) були доповнені абзацом другим такого змісту: «Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.».
Ця норма встановлює самостійну та достатню підставу для зміни способу виконання після двомісячного строку невиконання рішення про пенсійні виплати.
Згідно із п.2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №4094-ІХ справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.
Як зазначено у пояснювальні записці до проекту Закону №4094-ІХ (https://itd.rada.gov.ua/billinfo/Bills/pubFile/1861803) він був ухвалений як елемент виконання Україною зобов`язань у межах групи справ Іванов (№40450/04)/Бурмич (№46852/13) і Національної стратегії розв`язання проблеми невиконання судових рішень, схвалену розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 року №1218-р.
Метою внесення змін до процесуального закону є забезпечення реального виконання судових рішень, а не формальне підтвердження обов`язку суб`єкта владних повноважень.
Зміни до ч.3 ст.378 КАС України, внесені Законом №4094-ІХ, запроваджують автоматичний наслідок у вигляді можливості зміни способу виконання після двох місяців невиконання рішення.
Отже, з прийняттям Закону №4094-ІХ Верховна Рада України змінила концепцію статті 378 КАС України, запровадивши самостійну підставу для зміни судом способу виконання судового рішення.
Крім того, Верховна Рада України цим законодавчим актом усунула необхідність для позивача звертатися з новим позовом для стягнення вже нарахованих, але невиплачених сум, визнавши це непропорційним і таким, що підриває ефективність судового захисту.
Виходячи з мети цих змін, судове втручання у спосіб виконання не є переглядом суті рішення, а становить механізм забезпечення реального і своєчасного виконання судового рішення, що відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та статті 129-1 Конституції України.
Відмовляючи у застосуванні абзацу 2 ч.3 ст.378 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не набув статусу стягувача у виконавчому провадженні, оскільки в цій справі виконавчий лист судом не видавався.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Як підтверджено матеріалами справи, зокрема електронними, 24.06.2022 року відповідач у добровільному порядку частково виконав рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 у справі №420/24419/21, зокрема в частині проведення перерахунку пенсії, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з грудня 2019 року по червень 2022 року в сумі 198941,08 грн.. Проте з часу проведення перерахунку пенсії та по день звернення позивача із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення (майже 3,5 років), відповідач не виконав судове рішення в частині виплати перерахованої пенсії.
Отже, у даній ситуації наявний факт частково невиконання відповідачем рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 року у справі №420/24419/21, яке набрало законної сили, щодо виплати на користь позивача перерахованої пенсійної виплати, протягом більш ніж двох місяців.
Апеляційний суд зазначає, що виконавче провадження, хоч і є завершальною стадією судового провадження, проте не є обов`язковою стадією, а є примусовим виконанням судових рішень. 
Сама стаття 378 КАС України не містить прямого посилання на те, що подання заяви про встановлення чи зміну способу або порядку виконання судового рішення можливе виключно після відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення. 
При цьому, апеляційний суд зазначає, що питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення за правилами ст.378 КАС України, віднесено і до судового контролю (ч.9 ст.382-3 КАС України), застосування якого не залежить від наявності або відсутності виконавчого провадження (ч.4 ст.382 КАС України)
За наведених обставин, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що зміна способу або порядку виконання рішення суду передбачена лише на стадії виконання рішення суду після видачі виконавчого листа або у разі відкриття виконавчого провадження, коли сторони у справі набувають статусу стягувача та боржника.
Таким чином, апеляційний суд зазначає, що застосування процесуального механізму, передбаченого абзацом 2 ч.3 ст.378 КАС України, про зміну способу і порядку виконання судового рішення із зобов`язання вчинити дії на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахованої суми є єдиним дієвим та ефективним заходом, спрямованим на реальне поновлення порушених соціальних прав громадянина.
Колегія суддів вважає неправомірним будь-який формалістичний підхід до тлумачення статі 378 КАС України, який дозволяє суб`єкту владних повноважень зловживати процесуальними правами шляхом затягування виконання рішення, особливо у випадках, коли такий підхід нівелює реальне поновлення прав заявника.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала - скасуванню, з ухваленням нової постанови про задоволення заяви позивача про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Керуючись ст.308, ст.311, ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 30 січня 2026 року – скасувати та ухвалити нову постанову.
Задовольнити заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Змінити спосіб і порядок виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року у справі №420/24419/21 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 нарахованої суми доплати пенсії за період з грудня 2019 року по червень 2022 року включно, що становить 198941,08 грн. (сто дев`яноста вісім тисяч дев`ятсот сорок одну гривню 08 коп.) з врахуванням вже виплачених сум.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач 		К.В. Кравченко	
Судді	  	О.В. Джабурія   Н.В. Вербицька