180/2445/25 
3/180/21/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 р. 

Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Тананайьска Ю.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовеця, проживаючого АДРЕСА_1 ,
за ст.130 ч.1 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В:
23 листопада 2025 року о 22 год.07 хв. в м.Марганець по 10 кварталу водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку із застосуванням відеофіксації за допомогою спеціального технічного приладу Drager Alkotest 6810, проба позитивна 2,22 проміле, тест 3567, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України.
ОСОБА_1 , на розгляд справи двічі поспіль не з`явився, про місце і час розгляду справи сповіщений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслав. За таких обставин, на підставі ст.268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Адвокат Гончаренко О.О. 26 лютого 2026 року надав заяву та повідомив, що договір про надання правової допомоги у справі № 180/2445/25 розірвано.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить такого.
Відповідно до вимог ст. ст.245, 251, 252, 280КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
У відповідності до вимог ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог пункту 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною першою ст.130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Таким чином, законодавець забороняє керувати транспортними засобами особам в стані алкогольного сп`яніння, а отже, керування особами транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння тягне за собою відповідальність, передбачену ст. 130 КУпАП.
У даному випадку при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає доказуванню подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме факт керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
У відповідності до вимог ч. 2, 3 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
За змістом ст.252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наступними доказами в їх сукупності, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 521765 від 23.11.2025 року, який містить підпис ОСОБА_1 , від надання пояснень ОСОБА_1 відмовився. 
- роздруківкою тестування на алкоголь до протоколу з використанням спеціальних технічних засобів - Drager ALCOTEST 6810, тест 3567, результат огляду 2,22 проміле, та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з використанням відеофіксації, з результатом якого водій ОСОБА_1 згоден;
- рапортом поліцейського СРПП ВП №1 Будченко І.;
- диском DVD-R з відеозаписом з бодікамери за 23.11.2025 року, з якого вбачається, що автомобіль рухається, після зупинки виходять дві особи, водієві пропонується пройти тест на алкоголь. Підстава зупинки – рух автомобіля в період комендантської години.
Так, як вбачається з матеріалів справи на виконання вимог ст.266 КУпАП працівником поліції застосовано технічні засоби відеозапису та відповідний відеозапис долучено до матеріалів справи.
Вказаним відеозаписом, який досліджено судом, зафіксовано обставину, що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що у нього є ознаки сп`яніння та на місці запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою Драгера, на що останній погодився і продув Драгер.
Суд зазначає, що згідно положень ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
У даному випадку поліцейським здійснювався відеозапис технічним засобом.
Суд зазначає, що ОСОБА_2 при складенні протоколу про адміністративне правопорушення не заперечував факт керування автомобілем, пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою Драгера та підписав акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Незгоди з результатами тестування на приладі Драгер ОСОБА_1 не заявляв, що підтверджується переглянутими відеозаписами.
Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
ОСОБА_1 заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних не заявляв. 
Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, в ньому зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Протокол підписаний особою, яка його склала, а також особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Даний протокол відповідно до положень ст.251КУпАП являється доказом у справі про адміністративне правопорушення.
Зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.
Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.
Отже, дослідивши докази по справі, суд вважає, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ч. 1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі.
Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, яке відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.
Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, суд вважає за необхідне призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що відповідає характеру вчиненого правопорушення і меті адміністративного стягнення.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 280, 283, 284, 294, 303 ч.1, 40-1 КУпАП, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення: штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 гривень.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст.ст. 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, через установу банку України.
Роз`яснити, що у разі не сплати штрафу в п`ятнадцяти денний строк постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом, котрий передбачає подвійний розмір штрафу. 

Суддя: Ю. А. Тананайська