1	Справа № 335/2788/26  2/335/2077/2026 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2026 року Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя в складі головуючого судді Шалагінової А. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

18.03.2026 ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі – ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») в особі представника Ткаченко М. М. звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.10.2021 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» (далі – ТОВ «МІЛОАН») та ОСОБА_1 було укладено Договір № 103311985, відповідно до якого відповідачка отримала кредит розміром 5 000,00 грн зі сплатою відсотків, шляхом перерахування кредитних кошів на картковий рахунок.
10.02.2022 було укладено договір № 10-02/2022-50, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 103311985.
10.03.2023 було укладено договір № 10-03/2021/01, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 103311985.
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідачки за Договором № 103311985.
Однак, відповідачка умови кредитного договору належним чином не виконувала, кредит та проценти після відступлення прав вимоги не повернула, у зв`язку із чим загальний розмір заборгованості з повернення кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 103311985 від 18.10.2021 станом на день формування позовної заяви становить 18 819,12 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 4 003,84 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 14 815,28 грн.
Просив стягнути заборгованість за кредитним договором у зазначеному вище розмірі, витрати на сплату судового збору у розмірі 2 662,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн (а.с. 2 – 7).
Судом проведено такі процесуальні дії у цій справі.
Ухвалою судді від 24.03.2026 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи в судове засідання, встановлено строки для подання заяв по суті справи (а.с. 79).
20.03.2026, тобто до відкриття провадження у справі, до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачка позов не визнала. В обґрунтування відзиву зазначено, що у жовтні – листопаді 2021 року відповідачка здійснювала часткові погашення заборгованості, а саме погашення тіла кредиту, відсотків, сплачувала комісію за пролонгацією. Після 30.11.2021 платежів не здійснювалось. 10.02.2022 ТОВ «МІЛОАН» відступило право вимоги на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а 10.03.2023 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Відповідачка отримала зазначені повідомлення про відступлення прав вимоги. 
Відповідно до п. 2.3.2 кредитного Договору, у разі продовження строку кредитування нова дата платежу разом з актуальною сумою заборгованості відображаються Кредитодавцем в оновленому графіку платежів і розміщується Кредитодавцем в особистому кабінеті Позичальника. Однак, оновленого графіку платежів позивачем до матеріалів справи не надано. Натомість, до справи доданий первісний Графік платежів, що передбачає повернення кредиту у розмірі 5 015,00 грн до 17.11.2021. Отже, підстав для нарахування відсотків за базовою ставкою 5% на день не було.
Крім цього, відсотки за базовою ставкою не можуть нараховуватись понад 60 днів. Відповідно до п. 2.2.3 Договору, після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Нарахування відсотків за ставкою 5% на день розпочалось 04.12.2021. Станом на 01.02.2022 сплило 60 днів. Після цієї дати нарахування мало припинитись відповідно до п. 2.2.3 та п. 2.3.1.2 Договору. Проте ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» продовжило нарахування процентів ще 14 днів з 10.02.2022 по 23.02.2022 включно і нарахувало додатково 2 802,68 грн.
Також посилалася на порушення принципу добросовісності та розумності, оскільки з тіла кредиту в розмірі 5 000,00 грн позивач просить стягнути відсотки на суму 14 815,28 грн. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є умови договорів, наслідком яких є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Застосування ставки 5% на день (1 825% річних) понад погоджений строк є несправедливою умовою.
Крім зазначеного, посилалася на неспівмірність витрат на правничу допомогу в сумі 9 000,00 грн зі складністю справи.
Посилаючись на викладене, просила відмовити в задоволенні позову, зменшити розмір нарахованих відсотків та зменшити розмір витрат на правничу допомогу (а.с. 75 – 77).
31.03.2026 до суду надійшла відповідь позивача на відзив, в якій зазначено, що можливість стягнення процентів (плати за користування кредитом) після закінчення строку кредитування передбачена пунктом 2.2.3 Кредитного договору. Крім того, згідно з п. 4.2 Кредитного договору, у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору кредитодавець, починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України). У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору.
Таким чином, сторони погодили, що за користування кредитними коштами кредитором нараховуються відсотки за користування кредитом на весь період фактичного користування, в тому числі і у випадку прострочення виконання грошового зобов`язання за ставкою, передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України.
Як випливає з Відомостей про щоденні нарахування та погашення, складених ТОВ «МІЛОАН» за Договором про споживчий кредит № 103311985, 18.10.2021 відповідачці було видано кредит у розмірі 5 000,00 грн, а з 19.10.2021 – відбулись щоденні нарахування процентів за користування кредитом, що відповідає умовам договору.
З цих відомостей випливає, що відповідачкою здійснювались пролонгації строку кредитування шляхом оплати частини тіла та процентів, що відповідає умовам, передбаченим пунктом 2.3.1.1 договору, а саме: 09.11.2021, 17.11.2021, 24.11.2021, 27.11.2021, 30.11.2021. 
Разом з тим, після завершення строку кредитування відбулась автопролонгація строку користування кредитом відповідно до пункту п. 2.3.1.2 договору, але не більше 60 днів.
Як випливає з розрахунку заборгованості за Договором № 103311985 перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», що набуло право вимоги до відповідача за договором факторингу № 10/02-2022-50 від 10.02.2022, останнім було здійснено нарахування процентів за період з 10.02.2022 по 23.02.2022 згідно з пунктом 4.2. кредитного договору, яким передбачено змінену процентну ставку, що відповідає вимогам законодавства.
Позивачем, який набув право вимоги до відповідача за договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, не здійснювалось жодних нарахувань за Договором № 103311985. Тому, посилання відповідачки на положення ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» є помилковими. 
Таким чином, правові норми, на які посилається відповідачка, як на обґрунтування надмірно нарахованих процентів за кредитним договором, не регулюють нарахування процентів за користування кредитом, а встановлюють межі застосування заходів відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, в той час як такі не були застосовані до неї. Крім того, відзив не містить посилань на жодну правову норму, вимоги якої порушено умовами кредитного договору.
Підписавши кредитний договір, відповідачка погодилася з усіма його умовами, зокрема, й щодо сплати процентів, розмір яких визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору. 
Крім цього, враховуючи, що спір виник через неналежне виконання відповідачкою зобов`язань за кредитним договором, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду, враховуючи складність справи, значний обсяг доказів, які необхідно було дослідити та описати, вважали, що заявлена до стягнення сума витрат позивача на правову допомогу є обґрунтованою та співмірною зі складністю даної справи (а.с. 83 – 87).
Заперечення на відповідь на відзив відповідачкою не подавалось.
За таких обставин, суд вважав за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання на підставі наявних у справі доказів на підставі статті 279 ЦПК України.
14.04.2026 суд завершив розгляд цієї справи та перейшов до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши перерву для виготовлення повного тексту рішення до 17.04.2026.
Дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.
18.10.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит № 103311985 (а.с. 22 – 26).
Також, 18.10.2021 було затверджено Графік платежів за договором про споживчий кредит № 103311985 від 18.10.2021 (а.с. 43).
Цього ж дня відповідачка ознайомилася із Паспортом споживчого кредиту № 103311985 (а.с. 56).
Договір про споживчий кредит № 103311985 від 18.10.2021 був підписаний ОСОБА_1 18.10.2021 одноразовим ідентифікатором V49347, що підтверджується довідкою ТОВ «МІЛОАН» про ідентифікацію (а.с. 63).
За змістом Договору про споживчий кредит № 103311985 від 18.10.2021, кредит було надано на таких умовах.
Кредит надається строком на 30 днів з 18.10.2021 (строк кредитування) (п. 1.3).
Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 17.11.2021 (п. 1.4). 
Комісія за надання кредиту 0,00 грн, яка нараховується за ставкою 0,00% від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1). 
Проценти за користування кредитом 15,00 грн, які нараховуються за ставкою 0.01% від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом (п. 1.5.2).
Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожний день користування кредитом (п. 1.6). 
Пунктами 2.2 вказаного договору врегульовано плату за кредитом, а саме позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1 – 1.5.2 Договору, в термін (дату), вказаний в п. 1.4. 
У випадку якщо Позичальник продовжує строк кредитування, вказаний в п. 1.3 Договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою, визначеною п. 1.5.2, або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п. 1.6 Договору, в сумі та на умовах, визначених п. 2.3 Договору. 
Нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожний день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 Договору.
Пункти 2, 3 договору містять умови, на яких здійснюється пролонгація кредитного договору на пільгових або стандартних (базових) умовах, зокрема пунктом 2.3.1.1 Договору визначено порядок пролонгації на пільгових умовах, а саме Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі – Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua (далі – Сайт Товариства) за посиланням https://miloan.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього Договору. 
Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту наведені у таблиці, з якої вбачається, що максимальний розмір комісії, відсоток від поточного залишку кредиту становить 3,00% при продовженні строку на 3 дні; 5,00% при продовженні строку на 7 днів; 10,00% при продовженні строку на 15 днів. 
Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за ставкою, визначеною п. 1.5.2 Договору. 
Водночас, пунктом 2.3.1.2 Договору визначено порядок пролонгації на стандартних (базових) умовах, а саме Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). 
Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. 
У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6 Договору. 
У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч. 2 ст. 10561 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Як передбачено ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Відповідно до пп. 6, 7, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором – дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин – дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем. Одноразовий ідентифікатор – алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
На підставі ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до чч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» фінансова послуга надається на підставі договору, який укладається, змінюється, припиняється, виконання зобов`язань за яким забезпечується відповідно до вимог цивільного законодавства України з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом та спеціальними законами. Договір про надання фінансової послуги (крім договору, предметом якого є послуга з торгівлі валютними цінностями або виконання платіжної операції, якщо зобов`язання за відповідними правочинами повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення) укладається виключно в письмовій формі з дотриманням вимог Цивільного кодексу України, встановлених до письмової форми правочину: 1) у паперовій формі; або 2) у формі електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; або 3) у порядку, передбаченому законодавством України про електронну комерцію.
У разі недотримання письмової форми договору про надання фінансової послуги, якщо така форма договору передбачена цією частиною, такий договір є нікчемним.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
На підставі викладеного законодавство України дозволяє укласти кредитний договір відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладений 18.10.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 договір про споживчий кредит № 103311985 не суперечить Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та не визнаний на час розгляду справи недійсним.
ТОВ «МІЛОАН» власні зобов`язання перед ОСОБА_1 за договором 4184107 виконало, перерахувавши на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 кредитні кошти в розмірі 5 000,00 грн, що підтверджується квитанцією ТОВ «ЕЛАЄНС» від 18.10.2021 (а.с. 64). 
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у вказаний в договорі строк. 
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання (неналежне виконання). При цьому, за вимогами статті 611 цього Кодексу, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом.
Разом із тим, відповідачка умови кредитного договору належним чином не виконувала, внаслідок чого в неї станом на 01.02.2022 утворилась заборгованість за договором про споживчий кредит № 103311985 від 18.10.2021 в загальному розмірі 16 016,44 грн, яка складається з: 4 003,84 грн – заборгованість за тілом кредиту; 12 012,60 грн – заборгованість по процентам, що підтверджується відомостями про щоденні нарахування та погашення ТОВ «МІЛОАН» (а.с. 65 – 66).
10.02.2022 між ТОВ «МІЛОАН» як Клієнтом та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» як Фактором укладено Договір факторингу № 10-02/2022-50, за яким ТОВ «МІЛОАН» відступив ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «МІЛОАН» і боржниками (а.с. 10 – 12). 
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 10-02/2022-50 від 10.02.2022 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до відповідачки в розмірі заборгованості 16 016,44 грн, яка складається з: 4 003,84 грн – заборгованість за тілом кредиту; 12 012,60 грн – заборгованість по процентам (а.с. 18 – 20). Аналогічна інформація міститься у Витягу з Додатку № 3 до Договору факторингу № 10-02/2022-50 від 10.02.2022 (Формі Реєстру Боржників) (а.с. 21).
Приймання-передача вказаного Реєстру боржників підтверджується актами від 10.02.2022 (а.с. 16, 17).
На виконання Договору факторингу № 10-02/2022-50 від 10.02.2022 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» здійснило оплату в розмірі 2 043 656,38 грн на користь ТОВ «МІЛОАН», що підтверджується платіжним дорученням № 0330100000 від 11.02.2022 (а.с. 15).
Як випливає з розрахунку заборгованості ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за Договором про споживчий кредит № 103311985 від 18.10.2021, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було здійснено нарахування процентів в сумі 2 802,68 грн, за період з 10.02.2022 по 23.02.2022, згідно з пунктом 4.2 Договору про споживчий кредит № 103311985 від 18.10.2021, яким передбачено змінену процентну ставку (а.с. 8 – 9).
10.03.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», як Первісним кредитором та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» як Новим кредитором укладено Договір № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за яким ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступив ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 27 – 29). 
31.03.2023 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» склали акт зарахування зустрічних однорідних вимог (а.с. 33).
Пунктом 2.1 Договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги визначено, що в порядку та на умовах, визначеним цим Договором, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги Первісного кредитора до Боржників, зазначених у додатках № 1 та № 3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договорами позики (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за Права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим Договором.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023 ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право грошової вимоги до відповідачки за Договором про споживчий кредит № 103311985 від 18.10.2021 в розмірі заборгованості 18 819,12 грн, яка складається з: 4 003,84 грн – тіло кредиту; 14 815,28 грн – заборгованість по процентам (а.с. 36 – 38). Аналогічна інформація міститься у Витягу з Додатку № 3 до Договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023 (а.с. 39).
Відповідачкою було отримано повідомлення про відступлення прав вимоги новим кредиторам, про що ОСОБА_1 було зазначено у відзиві на позову заяву.
В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачка висувала заперечення проти вимог нових кредиторів у зобов`язанні відповідно до статті 518 ЦК України.
В силу вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За приписами ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Враховуючи надані позивачем докази переходу прав вимоги за Договором про споживчий кредит № 103311985 від 18.10.2021, суд дійшов висновку, що позивач набув права вимоги до відповідачки в обсязі, визначеному вказаними договором.
З відомостей ТОВ «МІЛОАН» про щоденні нарахування та погашення випливає, що відповідачкою здійснювались пролонгації строку кредитування шляхом оплати частини тіла кредиту та процентів, що відповідає умовам, передбаченим пунктом 2.3.1.1 договору, а саме: 09.11.2021, 17.11.2021, 24.11.2021, 27.11.2021 та 30.11.2021. Після завершення строку кредитування відбулась автопролонгація строку користування кредитом відповідно до пункту п. 2.3.1.2 договору, але не більше 60 днів.
Тому, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було здійснено нарахування процентів за період з 10.02.2022 по 23.02.2022 на суму 2 802,68 грн, згідно з пунктом 4.2 Договору про споживчий кредит № 103311985 від 18.10.2021, яким передбачено змінену процентну ставку.
Таким чином, загальна сума заборгованості відповідачки за Договором про споживчий кредит № 103311985 від 18.10.2021 становить 18 819,12 грн, яка складається з: 4 003,84 грн – тіло кредиту; 14 815,28 грн – заборгованість по процентам.
Жодних заходів відповідальності за неналежне виконання умов договору, в тому числі штрафів, пені, неустойки, до відповідачки застосовано не було, а нарахування процентів здійснювалось протягом строку користування кредитом та в межах передбаченого договором строку кредитування за процентною ставкою на підставі умов кредитного договору.
Підписавши кредитний договір, відповідачка погодилася з усіма його умовами, зокрема, й щодо сплати процентів, розмір яких визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору. Позивачка мала можливість не вступати у кредитні відносини, якщо вважала певні умови договору несправедливими.
Водночас, положеннями ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Разом із тим, у цій справі не заявляються позовні вимоги про стягнення з відповідачки такої компенсації, а тому відповідні доводи відповідачки про несправедливість умов договору щодо розміру процентів за користування кредитом не є слушними.
Отже, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Крім цього, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України із ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 662,40 грн, що документально підтверджені (а.с. 1, 74).
Також в позовній заяві представник позивача просив стягнути з відповідачки витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Судом встановлено, що 01.07.2024 між Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» був укладений договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 (а.с. 48 – 50), та 01.01.2026 підписано заявку на надання юридичної допомоги № 1892 (а.с. 54).
Також позивачем надано Витяг з Акту № 18 про надання юридичної допомоги, де містяться перелік послуг на визначена їх вартість, згідно з яким позивачу було надано юридичних послуг на суму 9 000,00 грн, в т.ч. надання усної консультації тривалістю 2 години на суму 3 000 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду тривалістю 2 години на суму 6 000 грн (а.с. 55).
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Разом з тим, виходячи з обставин справи, з огляду на зміст позову, предмет спору в цій справі, який не є складним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, суд вважає, що зазначений розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу не є співмірним зі складністю справи та пропорційним із предметом позову.
Так, послуги адвоката, викладені в акті про надання юридичної допомоги, а саме з надання усної консультації, на переконання суду, охоплюються послугою, яка полягає у складанні позовної заяви, тому стягнення окремо її вартості з відповідача є необґрунтованим. Водночас вартість послуги за складання позовної заяви тривалістю 2 години на суму 6 000,00 грн, є явно завищеною та суперечить складності справи та предмету позову.
Таким чином, виходячи з виконаних адвокатом послуг, розміру позовних вимог, складності справи, яка є типовою, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу розміром 3 000,00 грн, який суд вважає обґрунтованим та співмірним зі складністю справи.
Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76 – 83, 89, 141, 247, 258 259, 263 265, 274, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за Договором про споживчий кредит № 103311985 від 18 жовтня 2021 року в розмірі 18 819 (вісімнадцять тисяч вісімсот дев`ятнадцять) гривень 12 копійок, судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.
Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його складання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення складене в повному обсязі 17 квітня 2026 року.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач – ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», ЄДРПОУ 44276926, юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306;
Відповідачка – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя А. В. Шалагінова