Справа № 127/180/26 
Провадження № 3/127/77/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 лютого 2026 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Тишківський С.Л., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 51 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 12.12.2025 серії ВАД № 669389: «11.12.2025 близько 09 год 35 хв ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні магазину «АТБ», що за адресою: м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 21, таємно викрав елемент живлення «Durasell» у кількості 2 шт, вартістю 129,8 грн».
У судове засідання  ОСОБА_1  з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, суду повідомив, що 12.12.2025 року зайшов в магазин АТБ, при виході його затримав охоронець та звинуватив у крадіжці батарейок, показавши відео на телефоні. Однак, ОСОБА_1 стверджує, що батарейок не брав, на відеозаписі не він. Охоронець на місці запропонував заплатити 500 грн, ОСОБА_1 відмовився, так як крадіжку не здійснював, а сума велика. 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, зважаючи на наступне.
Відповідно до статті 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення.
Диспозиція ч. 1 ст. 51 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 669389 від 12.12.2025, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 12.12.2025 року; письмові пояснення ОСОБА_2 від 12.12.2025 року; відомість від 12.12.2025, відеозапис.
Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.12.2025 року, ОСОБА_2 , просить прийняти міри до невідомого чоловіка, який здійснив дрібну крадіжку з приміщення магазину АТБ на загальну суму 129,8 грн.
Із письмових пояснень ОСОБА_2 від 12.12.2025 року, що містяться в матеріалах справи вбачається, що останній працює в магазині «АТБ» на посаді старшого охоронця. 11.12.2025 року близько 09 год 35 хв у приміщення магазину зайшов раніше невідомий йому чоловік похилого віку та здійснив крадіжку батарейок «Duracell CR 2032» у кількості 2 шт. на загальну суму 129,8 грн та вийшов. 12.12.2025 року вказаний чоловік знову прийшов у магазин, після чого ОСОБА_2 зупинив його та викликав поліцію. Дії цього чоловіка зафіксовані на камерах відеоспостереження.
З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.12.2025 та письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_2 просить прийняти міри до невідомого чоловіка, та що у приміщення магазину АТБ зайшов раніше невідомий йому чоловік похилого віку та здійснив крадіжку. ОСОБА_2 не зазначає, що раніше невідомим йому чоловіком, який здійснив крадіжку батарейок «Duracell CR 2032» у кількості 2 шт. на загальну суму 129,8 грн, є саме ОСОБА_1 .
На дослідженому у судовому засіданні відеозаписі, долученому до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, обличчя чоловіка, який здійснює крадіжку не видно, встановити особу неможливо.
Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості про те, що крадіжку вчинив ОСОБА_1 іншими доказами не підтверджуються та спростовуються поясненнями, наданими ОСОБА_1 у судовому засіданні та його письмовими поясненнями від 12.12.2025, в яких він зазначає, що крадіжку батарейок не вчиняв. Протокол огляду місця події відсутній, а в поясненнях потерпілий не може вказати на конкретну особу, яка вчинила крадіжку.
Інших доказів матеріали справи не містять.
Таким чином, при наявності двох протилежних версій, одна з яких жодним чином не підтверджена матеріалами справи, а інша жодним чином не спростована, приймаючи до уваги норми статті 62 Конституції України, що всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших доказів, не може бути достатнім доказом винуватості особи.
Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010, відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі й закріплених в статті 62 Конституції України.
Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на вищевикладене, провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 51, ст. ст. 7, 9, 221, 245, 247, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності – закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: