ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"02" квітня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/5294/25	

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.
при секретарі судового засідання Задорожному А.О.,
за участі представників:
від позивача Жосан Т.Ю.;
від відповідача не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" (65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, буд. 88; код ЄДРПОУ 42114410);
до відповідача Селекційно-генетичного інституту - національний центр насіннєзнавства та сортовивчення (65036, м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3; код ЄДРПОУ 00494628);
про стягнення 53 389,46 грн,

1. Суть спору.
30.12.2025 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява (вх.№5439/25) ТОВ "ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" до відповідача – Селекційно-генетичного інституту - національний центр насіннєзнавства та сортовивчення, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 20 622,21 грн та інфляційні втрати в розмірі 32 767,25 грн.
В якості обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що у зв`язку з простроченням оплати вартості спожитої електричної енергії у листопаді-грудні 2022, яка була поставлена відповідачу за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №02-99U-ПУП від 04.10.2022, відповідач також повинен сплатити 3 % річних та інфляційні втрати у заявленому до стягнення розмірі.

2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі.
Ухвалою суду від 05.01.2026 провадження у даній справі відкрито, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в порядку ст.ст. 247-252 ГПК України. Також роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду у строк визначений ч. 7 ст. 252 ГПК України з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
19.01.2026 до суду надійшло клопотання відповідача в якому він заперечує проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та просить суд розгляд даної справи здійснювати в порядку загального позовного провадження (вх.№2049/26).
Ухвалою суду від 30.01.2026 справу №916/5294/25 призначено до розгляду в судовому засіданні на 02.03.2026 р. о 16:30.
У судовому засіданні 02.03.2026, за участі представників сторін, суд без оформлення окремого процесуального документа оголосив перерву в розгляді справи по суті до 02.04.2026 о 16:00.
03.03.2026 до суду від позивача надійшло клопотання про залучення документів до матеріалів справи (вх.№7613/26).
02.04.2026 до суду від відповідача надійшли пояснення (вх.№11460/26).
У судовому засіданні 02.04.2026, за участі представників сторін, суд проголосив скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення у справі та відклав складення повного рішення до 07.04.2026.

3. Аргументи учасників справи.
3.1. Аргументи ТОВ "ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" (далі - ТОВ "ООЕК").
В якості обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що у зв`язку з фактичним укладенням між сторонами Договору про постачання електричної енергії споживачу (далі - Договір) ТОВ «ООЕК» для СГІ - НЦНС було відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 .
За твердженнями позивача, протягом розрахункового періоду листопад-грудень 2022 ТОВ «ООЕК» від АТ «ДТЕК Одеські Електромережі», як оператора системи розподілу, були отримані дані щодо фактичного споживання електричної енергії СГІ - НЦНС. З отриманих даних вбачається, що за особовим рахунком №02-99U у листопаді-грудні 2022 р. СГІ - НЦНС було спожито 108 652 кВт./год. Обсяги споживання підтверджуються довідкою АТ «ДТЕК Одеські електромережі», та на підставі таких даних було виписано Відповідачу рахунки за спожиту електричну енергію на загальну вартість 668 284,54 грн у т.ч. ПДВ, а саме: №02-99U/1 від 02.12.2022 р., №02-99U/1 від 03.01.2023.
Також позивач зазначає, що наведені обставини вже були встановлені рішенням Господарського суду Одеської області від 21.09.2023 р. по справі № 916/2412/23, яким позов ТОВ «ООЕК» задоволено та стягнуто з СГІ-НЦНС заборгованість за поставлену електричну енергію у розрахункові періоди листопад-грудень 2022 р. на суму 668 284,54 грн.
Після винесення судового рішення та станом на дату подачі цієї позовної заяви, Відповідачем було сплачено кошти у загальному розмірі 668 284,54 грн. Вказані кошти були зараховані на погашення заборгованості за рішенням Господарського суду Одеської області по справі № 916/2412/23 відповідно до листа Відповідача від 12.01.2024 року, у зв`язку з чим, саме ця дата і зазначається в розрахунку ціни позову як день оплати боргу.
Внаслідок того, що СГІ-НЦНС у період листопад-грудень 2022 року належним чином не виконувало взяті на себе договірні зобов`язання в частині своєчасної оплати вартості спожитої електричної енергії, ТОВ «ООЕК» були нараховані 3% річних у розмірі 20 622,21 грн та інфляційні нарахування в розмірі 32 767,25 грн, стягнення яких є предметом розгляду у даній справі.

3.2. Аргументи Селекційно-генетичного інституту-національного центру насіннєзнавства та сортовивчення (далі - Інститут).
Відповідач надав до суду пояснення в яких заперечував проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та просив розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження.
Також в даних поясненнях відповідач зазначав, що неможливо перевірити наданий позивачем розрахунок ціни позову, оскільки відсутні формули розрахунку інфляційних втрат та трьох відсотків річних, відсутній розрахунок кількості днів прострочення а також відсутні індекси інфляції помісячно.
Крім того Інститут вказує, що позивачем не надано суду доказів отримання відповідачем рахунків та дати такого отримання. Без встановлення дати отримання рахунку неможливо визначити момент виникнення грошового зобов`язання та початок перебігу прострочення.
Враховуючи викладене відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

4. Фактичні обставини справи встановлені судом.
04.10.2022 між Селекційно-генетичним інститутом-національного центру насіннєзнавства та сортовивчення, як споживачем, та ТОВ "ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ", як постачальником, було укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №02-99U-ПУП (далі - Договір) на умовах обраної комерційної пропозиції №2/1-УП, за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору на умовах комерційної пропозиції №2/1-УП, яка є додатком 3 до Договору.
Даний Договір укладено шляхом подання Інститутом заяви-приєднання до умов Договору про постачання електричної енергії споживачу на умовах обраної комерційної пропозиції.
Відповідно до даної заяви-приєднання датою початку постачання споживачем зазначено з 23 вересня 2022 року.
У зв`язку з фактичним укладенням між сторонами Договору про постачання ТОВ «ООЕК», для Інституту був відкритий особовий рахунок №02-99U.
Умовами вищезазначеного Договору встановлено, що ТОВ "ООЕК" продає електричну енергію Інституту для забезпечення потреб електроустановок останнього, а відповідач оплачує ТОВ "ООЕК" вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
На підставі п. 5.10. Договору, оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.
Пунктом 5.12 Договору визначено, що у разі виникнення у Споживача заборгованості за постачання електричної енергії цим Договором. Споживач повинен звернутися до Постачальника із заявою про складення графіку погашення заборгованості на строк не більше 12 місяців та за вимогою Постачальника подати довідки, що підтверджують неплатоспроможність Споживача. Графік погашення заборгованості оформляється додатком до цього Договору або окремим договором про реструктуризації заборгованості. Укладення Сторонами та дотримання Споживачем графіка погашення заборгованості не звільняє Споживача від здійснення поточних платежів за цим Договором.
У разі недотримання графіка погашення заборгованості або прострочення оплати поточних платежів Постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії Споживачу у порядку, визначеному цим Договором.
Відповідно до п. 6.2 Договору, споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.
Згідно з п. 13.1. Договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та укладається на період дії воєнного стану в Україні та 30 днів після припинення воєнного стану або скасування такого стану, а в частині виконання зобов`язання за договором - до повного їх виконання.
Відповідно до п. 2 Комерційної пропозиції №2/1-УП, Споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електроенергії протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунку на підставі підписаного сторонами акту-приймання передавання товарної продукції у розрахунковому періоді, грошовими коштами на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання ТОВ "ООЕК". Розрахунковим вважається період з 01 числа розрахункового періоду до такого ж числа наступного місяця. Розрахунковий період прирівнюється до календарного місяця.
Пунктом 4 Комерційної пропозиції №2/1-УП передбачено, що по закінченню розрахункового періоду постачальник надає споживачу рахунок на оплату за фактично спожиту та розподілену електроенергію у такому розрахунковому періоді. Споживач здійснює оплату протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунку, грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ТОВ “ООЕК”. Датою отримання платіжного документу (рахунку) вважається: дата його вручення споживачу.
Згідно п. 8 Комерційної пропозиції №2/1-УП, Договір набирає чинності з дати оплати рахунка, отриманого від постачальника, або з дати початку фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або з дати, зазначеної як початок постачання в заяві-приєднання, або з дати підписання споживачем заяви-приєднання до умов Договору, якщо постачальником не буде відмовлено в приєднання протягом триденного строку. Договір укладається згідно наказу Міністерства енергетики України №148 від 13.04.2022 на період дії воєнного стану в України та 30 днів після завершення воєнного стану або скасування такого стану, а в частині розрахунків Договір діє до повного виконання.
Відповідно до копії Довідки АТ"ДТЕК" за розрахунковий період листопад 2022 року Інститутом було спожито 46 484 кВт.год та за грудень 2022 року 62 168 кВт.год.
За період споживання листопад 2022, грудень 2022 ТОВ "ООЕК" було складено та направлено на оплату Інституту рахунки за спожиту електричну енергію, які отримані представником останнього, а саме: №02-99U/1 від 02.12.2022 обсяг спожитої ел.енергії 46 484 кВт.год на суму 282 292,13 грн та №02-99U/2 від 03.01.2023 обсяг спожитої ел.енергії 62 168 кВт.год на суму 385 992,41 грн.
Водночас дані рахунки залишилися без оплати з боку Інституту та у зв`язку з чим ТОВ "ООЕК" звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення заборгованості за спожиту Інститутом у листопаді, грудні 2022 року електричну енергію в розмірі 668 284,54 грн.
Так рішенням Господарського суду Одеської області від 21.09.2023 по справі №916/2412/23 позов ТОВ «ООЕК» задоволено в повному обсязі та стягнуто з Інституту заборгованість за поставлену електричну енергію у розрахункові періоди листопад-грудень 2022 на суму 668 284,54 грн.
Дане рішення набрало законної сили, є чинним та оскаржено в апеляційному порядку не було.
Також в матеріалах справи наявна копія листа Інституту на ім`я керівника ТОВ «ООЕК» №04/16 від 12.01.2024, в якому Інститут просив зарахувати в рахунок погашення заборгованості за рішенням Господарського суду Одеської області (періоди споживання листопад-грудень 2022 року) наступні кошти:
- 69 246,98 грн (із суми 302 995,66 грн, сплаченої 31.03.2023 року);
- 437 919,05 грн (із суми 850 458.00 грн. сплаченої 25.05.2023 року);
- 161 118,51 грн (із суми 318 003.04 грн, сплаченої 15.07.2023 року).
Всього - 668 254,54 грн.
Згідно наданої ТОВ "ООЕК" виписки з банківського рахунку вбачається надходження на банківський рахунок позивача грошових коштів від Інституту, а саме:
- оплата 302 995,66 грн від 31.03.2023 призначення платежу - 6591060;2281; за ел.ен.311.01.23-20.01.23р; акт п-п.т.пр. №02/990- 27.03.23p, pax:02-99U/1-27.03.23р. Дог. №02-99И-ПУП-16.02.23р.; ПДВ- 50499,28; 
- оплата 850 458,00 грн від 25.05.2023, призначення платежу - 6591060;2281; за ел.ен.за 02.23р; акт п-п.т.пр. №02/99U-19.05.23p, pax№02-99U/1-19.05.23р.Дог. №02-99U-ПУП-16.02.23р.; ПДВ-141743,00;
- оплата 318 003,24 грн від 15.07.2023, призначення платежу - 6591060;2281; за ел.ен. за 03.23р; акт п-п.т.пр. №02/99U-13.07.23 p.pax№02-99U/1-13.07.23р. Дог. №02-99U-ПУП-16.02.23р.; ПДВ-53000,51.
Крім того в матеріалах справи наявний розрахунок 3% річних та інфляційних витрат, нарахованих за несвоєчасну сплату заборгованості за спожиту електричну енергію споживачем - Інститутом, відповідно до якого згідно рахунку №02-99U/1 від 02.12.2022 на суму 282 292,13 грн за листопад 2022 року позивачем нараховано за період прострочення оплати з 10.12.2022 по 11.01.2024 3 % річних у сумі - 8 979,21 грн та інфляційні втрати в сумі - 16 401,17 грн, згідно рахунку №02-99U/2 від 03.01.2023 на суму 385 992,41 грн за грудень 2022 року позивачем нараховано за період прострочення оплати з 18.01.2023 по 11.01.2024 3 % річних у сумі - 11 040,44 грн та інфляційні втрати в сумі - 16 366,08 грн.

5. Позиція суду щодо встановлених обставин справи.
Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому за правилами статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
Частиною 1 ст. 692 ЦК України унормовано, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Суд встановив, що на підставі Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №02-99U-ПУП від 04.10.2022 між сторонами виникли правовідносини щодо постачання електричної енергії та ТОВ «ООЕК» у даних правовідносинах виступає постачальником, а Інститут - споживачем електричної енергії.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
На підставі п. 5.10. Договору, оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.
Відповідно до п. 2 Комерційної пропозиції №2/1-УП, Споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електроенергії протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунку на підставі підписаного сторонами акту-приймання передавання товарної продукції у розрахунковому періоді, грошовими коштами на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання ТОВ "ООЕК".
Пунктом 4 Комерційної пропозиції №2/1-УП передбачено, що по закінченню розрахункового періоду постачальник надає споживачу рахунок на оплату за фактично спожиту та розподілену електроенергію у такому розрахунковому періоді. Споживач здійснює оплату протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунку, грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ТОВ "ООЕК". Датою отримання платіжного документу (рахунку) вважається: дата його вручення споживачу.
Як було встановлено судом, за період споживання листопад 2022, грудень 2022 ТОВ "ООЕК" було складено та направлено на оплату Інституту рахунки за спожиту електричну енергію, які отримані представником останнього, а саме: №02-99U/1 від 02.12.2022 обсяг спожитої ел.енергії 46 484 кВт.год на суму 282 292,13 грн та №02-99U/2 від 03.01.2023 обсяг спожитої ел.енергії 62 168 кВт.год на суму 385 992,41 грн.
Так суд зазначає, що відповідно до умов Договору та Комерційної пропозиції до нього, враховуючи дати отримання рахунків, які зазначені в самих рахунках, у відповідача виникло зобов`язання з оплати вартості спожитої електричної енергії за складеним та направленим на оплату рахунками ТОВ "ООЕК", а саме за період споживання листопад 2022 року відповідач зобов`язаний був здійснити оплату до 09.12.2022 (включно), оскільки дата отримання даного рахунку 02.12.2022, а за період споживання грудень 2022 до 17.01.2022 (включно), оскільки дата отримання рахунку 10.01.2023.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 21.09.2023 по справі №916/2412/23, яке є преюдиційним по відношенню до даної справи, встановлено невиконання інститутом обов`язку Інституту зі своєчасної та повної оплати вартості спожитої в листопаді - грудні 2022 року електроенергії на загальну суму 668 284,54 грн та дану суму було стягнуто даним рішенням.
Між тим судом також було встановлено, що листом №04/16 від 12.01.2024 Інститут звернувся до ТОВ "ООЕК" та просив зарахувати в рахунок погашення заборгованості згідно рішення Господарського суду Одеської області від 21.09.2023 по справі №916/2412/23 (періоди споживання листопад-грудень 2022 року) наступні кошти:
- 69 246,98 грн (із суми 302 995,66 грн, сплаченої 31.03.2023);
- 437 919,05 грн (із суми 850 458,00 грн сплаченої 25.05.2023);
- 161 118,51 грн (із суми 318 003,04 грн, сплаченої 15.07.2023).
Відповідно до тверджень позивача, після винесення судового рішення та станом на дату подачі позовної заяви відповідачем було сплачено кошти в загальному розмірі 668 284,54 грн, які були зараховані ТОВ "ООЕК" за вищезазначеним листом Інституту №04/16 від 12.01.2024, в рахунок погашення заборгованості з оплати вартості електроенергії за період споживання листопад-грудень 2022 року.
Так із наданої позивачем виписки з банківського рахунку було встановлено надходження на банківський рахунок ТОВ "ООЕК" грошових коштів від Інституту, а саме:
- оплата 302 995,66 грн від 31.03.2023 призначення платежу - 6591060;2281; за ел.ен.311.01.23-20.01.23р; акт п-п.т.пр. №02/990- 27.03.23p, pax:02-99U/1-27.03.23р. Дог. №02-99И-ПУП-16.02.23р.; ПДВ- 50499,28;
- оплата 850 458,00 грн від 25.05.2023, призначення платежу - 6591060;2281; за ел.ен.за 02.23р; акт п-п.т.пр. №02/99U-19.05.23p, pax№02-99U/1-19.05.23р.Дог. №02-99U-ПУП-16.02.23р.; ПДВ-141743,00;
- оплата 318 003,24 грн від 15.07.2023, призначення платежу - 6591060;2281; за ел.ен. за 03.23р; акт п-п.т.пр. №02/99U-13.07.23 p.pax№02-99U/1-13.07.23р. Дог. №02-99U-ПУП-16.02.23р.; ПДВ-53000,51.
Відповідно до п. 4.24. Правил роздрібного ринку електричної енергії, у разі виникнення у споживача заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію, сторони за взаємною згодою укладають договір про реструктуризацію заборгованості та оформлюють графік погашення заборгованості, який є додатком до цього договору. Такий договір укладається відповідно до вимог Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за основним договором.
У разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані споживачем за електричну енергію, електропостачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості цього споживача з найдавнішим терміном її виникнення.
Укладення сторонами та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від оплати поточного споживання електричної енергії.
Пунктом 5.12 Договору визначено, що у разі виникнення у Споживача заборгованості за постачання електричної енергії цим Договором. Споживач повинен звернутися до Постачальника із заявою про складення графіку погашення заборгованості на строк не більше 12 місяців та за вимогою Постачальника подати довідки, що підтверджують неплатоспроможність Споживача. Графік погашення заборгованості оформляється додатком до цього Договору або окремим договором про реструктуризації заборгованості. Укладення Сторонами та дотримання Споживачем графіка погашення заборгованості не звільняє Споживача від здійснення поточних платежів за цим Договором.
У разі недотримання графіка погашення заборгованості або прострочення оплати поточних платежів Постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії Споживачу у порядку, визначеному цим Договором.
Як встановлено судом, графіку погашення заборгованості, що виникла за період листопад грудень 2022, між сторонами укладено не було, як і не було укладено окремого договору про реструктуризацію такої заборгованості.
Згідно з ч. 1 ст. 75 ГПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Таким чином, сторонами визнається, та будь-якими іншими особами не заперечується, що зарахування 31.03.2023, 25.05.2023 та 15.07.2023 на банківський рахунок ТОВ "ООЕК" здійснені Інститутом із переплатою відносно призначення платежу, надлишок якої було згодом зараховано в рахунок погашення заборгованості за спірними рахунками, згідно листа №04/16 від 12.01.2024.
Так, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати заборгованості за спожиту в листопаді та грудні 2022 року електричну енергію, позивачем в порядку ст. 625 ЦК України нараховано та заявлено до стягнення згідно рахунку №02-99U/1 від 02.12.2022 за період прострочення з 10.12.2022 по 11.01.2024 3 % річних у сумі - 8 979,21 грн та інфляційні втрати в сумі - 16 401,17 грн, згідно рахунку №02-99U/2 від 03.01.2023 на суму 385 992,41 грн за грудень 2022 року за період прострочення з 18.01.2023 по 11.01.2024 3 % річних у сумі - 11 040,44 грн та інфляційні втрати в сумі - 16 366,08 грн.
Враховуючи прострочення відповідачем оплати спожитої ним у листопаді та грудні 2022 року електричної енергії, суд зазначає, що позивач цілком правомірно нарахував 3% річних та інфляційні втрати за дані прострочення, між тим суд не погоджується з кінцевим терміном нарахування, а саме 11.01.2024, що визначений позивачем згідно дати листа Інституту №04/16 від 12.01.2024.
Нарахування інфляційних втрат та 3 % річних входить до складу грошового зобов`язання та є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання, як спосіб захисту грошового інтересу і полягає у відшкодуванні страт кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляції та отримання компенсації за неналежне виконання зобов`язань (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 по справі №703/2718/16).
Разом із тим, суд зауважує, що така компенсація не може бути способом збагачення позивача, та оскільки сплату коштів, що були згодом зараховані в рахунок погашення заборгованості, за спірними рахунками було здійснено 31.03.2023, 25.05.2023 та 15.07.2023, саме з цих дат грошові кошти вже перебували на рахунку позивача, та відповідно до п. 4.24 Правил, позивача мав право зараховувати ці переплати в рахунок погашення існуючої заборгованості відповідача. Отже, на думку суду, нарахування 3 % річних та інфляційних втрат повинно здійснюватися саме виходячи з дат фактичної сплати цих сум, а не з дати листа відповідача щодо зарахування таких коштів в рахунок погашення заборгованості.
Таким чином судом здійснено власний загальний розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних за спірними рахунками, який є наступним:
Період	Сума боргу на період, грн	Оплата, грн	Залишок боргу, грн	Дні прострочення	Сукупний індекс інфляції	Інфляційні, грн	3% річних, грн	
10.12.2022 – 17.01.2023	282 292,13 (рахунок листопад 2022)	0,00	282 292,13	39	1,01505600	4 250,19	904,88	
18.01.2023 – 30.03.2023	668 284,54 (+ 385 992,41 рахунок грудень 2022)	0,00	668 284,54	72	1,02210500	14 772,43	3 954,78	
31.03.2023 (оплата)	668 284,54	69 246,98	599 037,56	1	—	0,00	0,00	
01.04.2023 – 24.05.2023	599 037,56	0,00	599 037,56	54	1,00701000	4 199,25	2 707,98	
25.05.2023 (оплата)	599 037,56	437 919,05	161 118,51	1	—	0,00	0,00	
26.05.2023 – 14.07.2023	161 118,51	0,00	161 118,51	50	1,01506608	2 427,42	1 496,42	
15.07.2023 (оплата)	161 118,51	161 118,51	0,00	1	—	0,00	0,00	
Всього, грн						25 649,29	9064,06	
Таким чином судом встановлено, що належним розміром інфляційних втрат та 3 % річних, які в даному випадку повинні бути нараховані на заборгованість відповідача по спірним рахункам є 25 649,29 грн та 9064,06 грн відповідно.
Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із частиною 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 78 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Приписи статті 79 ГПК України, встановлюють, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами 1-3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
З урахуванням встановлених обставин, суд доходить висновку що позовні вимоги ТОВ "ООЕК" про стягнення з Селекційно-генетичного інституту-національного центру насіннєзнавства та сортовивчення інфляційних втрат та 3 % річних за прострочення виконання обов`язку з оплати рахунків за листопад - грудень 2022 року, є обґрунтованими, такими що відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства лише частково, а саме в частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 25 649,29 грн та 3 % річних у розмірі 9064,06 грн, у зв`язку з чим підлягають задоволенню саме в такому розмірі.
Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, відповідно до ст.129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1575,02 грн.
Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд
УХВАЛИВ:
1.Позов задовольнити частково.
2.Стягнути з Селекційно-генетичного інституту - національний центр насіннєзнавства та сортовивчення (65036, м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3; код ЄДРПОУ 00494628) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" (65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, буд. 88; код ЄДРПОУ 42114410) 3 % річних у розмірі 9 064/дев`ять тисяч шістдесят чотири/грн 06 коп., інфляційні нарахування у розмірі 25 649/двадцять п`ять тисяч шістсот сорок дев`ять/грн 29 коп. а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 1575/одна тисяча п`ятсот сімдесят п`ять/грн 02 коп.
3.В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повне рішення складено  07 квітня 2026 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська