154/813/26 
3/154/411/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2026 року м. Володимир
Суддя Володимирського міського суду Волинської області Вітер І.Р., з участю секретаря судових засідань Багдасарової Л.А., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Прядка О.О., який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, розглянувши матеріали, які надійшли від Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:
24 лютого 2026 року на розгляд до Володимирського міського суду Волинської області надійшов протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ЕПР 1 № 595737, складений стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно протоколу ОСОБА_1 притягується до відповідальності за те, що він 19.02.2026 о 11:50 год в місті Володимир повулиці Ковельській керував транспортним засобом марки «Джилі», р.н. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп?яніння, з ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Тестування проводилося на місці зупинки та зі згоди водія алкотестером «Драгер», - тест 921, яким встановлено 0,50% проміле алкоголю, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху.
06 квітня 2026 року до суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_2 , про зупинення розгляду справи. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України, проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період та, зі слів захисника, на час звернення перебуває у зоні проведення бойових дій, у зв`язку з чим не має можливості особисто брати участь у судовому розгляді. 
У клопотанні зазначено, що справа про адміністративне правопорушення відповідно до статті 268 КУпАП має розглядатися за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а її відсутність, за наведених обставин, перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи. Також захисник послався на відсутність у КУпАП прямої норми, яка б регулювала питання зупинення провадження у такій категорії справ, та просив застосувати аналогію закону, зокрема з посиланням на положення статті 335 КПК України. У зв`язку з цим захисник просив зупинити провадження у справі відносно ОСОБА_1 до його звільнення з військової служби або скасування воєнного стану, а у разі відмови у задоволенні клопотання — відкласти судовий розгляд на іншу дату. 
09 квітня 2026 року захисник Прядко О.О., подав клопотання про закриття провадження у справі, в якому просив закрити провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Клопотання обґрунтоване тим, що, на думку захисника, працівниками поліції не було доведено наявності законних підстав для зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , а відтак усі подальші процесуальні дії та складені документи не можуть вважатися належними і допустимими доказами. Крім того, захисник зазначив, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому його огляд на стан сп`яніння, на переконання сторони захисту, мав проводитися за правилами статті 266-1 КУпАП, а не статті 266 КУпАП, у зв`язку з чим результати проведеного огляду вважає недійсними.
Також у клопотанні наведено доводи про те, що зафіксована працівниками поліції ознака у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота сама по собі не була достатньою підставою для проведення огляду, а на відеозаписі, за твердженням захисту, інших характерних ознак алкогольного сп`яніння не вбачається. Захисник послався на те, що ОСОБА_1 мав ознаки застуди, а запах алкоголю міг бути спричинений полосканням горла спиртовмісними ліками. Окремо зазначено, що після отримання результату огляду 0,5 проміле ОСОБА_1 висловлював бажання пройти повторний огляд, однак такої можливості йому не надали.
Окрім цього, захисник стверджував, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його процесуальні права, не надали можливості реалізувати право на захист, не забезпечили проходження огляду у закладі охорони здоров`я, а також що матеріали справи не містять належного направлення на огляд. Посилаючись на принцип презумпції невинуватості та необхідність тлумачення сумнівів на користь особи, захисник дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП. 
В судовому засіданні розглянуто клопотання захисника про зупинення провадження у справі, у задоволенні якого протокольно відмовлено. Підставою для відмови стало те, що Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає можливості зупинення провадження у справах за частиною першою статті 130 КУпАП, за винятком окремо визначених законом категорій справ, а застосування за аналогією положень кримінального процесуального закону у цьому випадку є безпідставним. Крім того, суд врахував встановлені КУпАП строки розгляду справи та відсутність у цьому Кодексі механізму зупинення строків накладення адміністративного стягнення, що унеможливлює невизначене за часом зупинення розгляду такої справи. Також судом враховано, що об`єктивної неможливості розгляду справи не було, оскільки в судовому засіданні брали участь як сам ОСОБА_1 , так і його захисник, які мали можливість надати пояснення, заявити клопотання, висловити заперечення та реалізувати право на захист. За таких обставин підстав для зупинення провадження суд не вбачав.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що на момент зупинення його транспортного засобу працівниками поліції у стані алкогольного сп`яніння він не перебував. При цьому підтвердив, що напередодні вживав алкогольний напій, однак, з урахуванням власного самопочуття, був переконаний, що станом на 19 лютого 2026 року ознак сп`яніння у нього вже не було, у зв`язку з чим сів за кермо автомобіля та за вказівкою своїх безпосередніх керівників поїхав до магазину за цигарками. Крім того, вказав, що цього дня вживав сироп від кашлю «Петрусин-сироп», у складі якого міститься спирт. Також після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням спеціального технічного засобу він просив працівників поліції провести повторний огляд, однак у такому проханні йому було відмовлено.
Захисник Прядко О.О. у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у поданому ним клопотанні про закриття провадження у справі, та просив закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Додатково звернув увагу суду на те, що під час проведення 19 лютого 2026 року огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння працівники поліції, за твердженням сторони захисту, двічі використали мундштук до алкотестера, що, на думку захисника, суперечить установленому порядку проведення такого огляду та могло вплинути на його результат. Крім того, захисник зазначив, що після отримання результату огляду ОСОБА_1 висловив бажання пройти повторний огляд, однак у задоволенні такого прохання працівниками поліції було безпідставно відмовлено.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи та оцінивши доводи і заперечення захисту, суд прийшов до висновку про доведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Так, згідно вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Підставою адміністративної відповідальності є вчинення особою діяння, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбачене КУпАП (ст.ст.8, 9 цього Кодексу).
Склад адміністративного правопорушення - це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене певне діяння як адміністративне правопорушення.
Згідно п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з положеннями ст.16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV, практика Суду застосовується, як джерело права.
Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (надалі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджений постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 р року.
Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно п.3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
За ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно з ч.3 цієї статті в разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров?я.
Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. 
Згідно з п.7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
Згідно п.п 3-7 Розділу ІІ Інструкції, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. 
Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.
Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані стосовно даного правопорушення встановлюються окрім протоколу про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та іншими доказами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Вина ОСОБА_1 доведена сукупністю доказів, які містяться в матеріалах справи про вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме: 
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 595737 від 19.02.2026, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у протоколі зазначено дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи, та у якому зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з яким було ознайомлено ОСОБА_1 та надана можливість зазначити свої письмові пояснення щодо обставин події, про що він розписався у протоколі;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 у формі запаху алкоголю з порожнини рота та факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп?яніння на місці із застосуванням спеціального технічного засобу Драгер 6820, яким встановлено 0,50% проміле алкоголю у видихуваному повітрі, що за загальноприйнятим співвідношенням одиниць виміру відповідає значно вищому показнику проміле алкоголю в крові та істотно перевищує допустиму норму;
- роздруківкою приладу-алкотестера «Драгер» 6820», яким здійснено тест та встановлено стан сп?яніння ОСОБА_1 (0,50% проміле алкоголю у видихуваному повітрі);
- розпискою від 19 лютого 2026 року, якою ОСОБА_1 зобов`язався не керувати транспортними засобами до повного витверезіння та передати транспортний засіб тверезому водію.
Дослідженими у судовому засіданні відеозаписами повністю підтверджено, що 19 лютого 2026 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а його зупинення працівниками поліції було зумовлене порушенням Правил дорожнього руху, а саме керуванням із непристебнутим ременем безпеки. Із цих же відеозаписів убачається, що після зупинення транспортного засобу поліцейський повідомив ОСОБА_1 про виявлену у нього ознаку алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, що відповідно до вимог статті 266 КУпАП та Інструкції є належною підставою для проведення огляду на стан сп`яніння. Відеоматеріалами також підтверджується факт проходження ОСОБА_1 огляду на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу «Drager 6820», за результатом якого встановлено 0,50 % проміле алкоголю у видихуваному повітрі. 
Крім того, під час огляду відеозаписів встановлено, що після проведення тестування працівник поліції неодноразово запитував ОСОБА_1 , чи погоджується він із результатом огляду, на що останній відповідав ствердно. Також поліцейський роз`яснив йому право у разі незгоди пройти огляд у закладі охорони здоров`я. При цьому із відеозаписів убачається, що ОСОБА_1 не заперечував факту вживання алкогольного напою напередодні. Зафіксовані відеозаписом обставини не дають підстав сумніватися ні у наявності у поліцейського законних підстав для ініціювання огляду, ні у дотриманні процедури документування адміністративного правопорушення. 
Доводи сторони захисту про неперебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння, його належне самопочуття на момент керування транспортним засобом та можливий вплив лікарського засобу із вмістом спирту «Петрусин» суд відхиляє як безпідставні. Такі доводи спростовуються сукупністю досліджених доказів, зокрема результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного засобу «Drager 6820», за яким у ОСОБА_1 встановлено 0,50 % проміле алкоголю у видихуваному повітрі, а також його власними поясненнями про вживання алкогольного напою напередодні.
Посилання сторони захисту на те, що виявлений стан міг бути зумовлений не вживанням алкоголю, а застосуванням лікарського засобу, не спростовує наявності стану сп?яніння та складу адміністративного правопорушення, адже частина перша статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не лише за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а й за керування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Аналогічну за змістом заборону встановлено і підпунктом «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху України. Отже, навіть за версією сторони захисту, наведені пояснення самі по собі не виключають протиправності дій ОСОБА_1 . 
При цьому будь-яких належних та допустимих доказів того, що саме застосування лікарського засобу «Петрусин», а не вживання алкоголю, зумовило зафіксований приладом показник 0,50 % проміле алкоголю у видихуваному повітрі, суду не надано. За таких обставин суд розцінює ці пояснення як обрану стороною захисту версію події, яка не спростовує доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Доводи сторони захисту про відсутність законних підстав для зупинення транспортного засобу спростовуються дослідженим відеозаписом, яким зафіксовано сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та підставу його зупинення у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху. Отже, твердження про неправомірність зупинки транспортного засобу є безпідставними. 
Доводи захисту про те, що огляд ОСОБА_1 мав проводитися за правилами статті 266-1 КУпАП, суд також відхиляє, оскільки наведена норма регулює порядок огляду військовослужбовців у разі виконання ними обов`язків військової служби або перебування на території військової частини. Натомість у цій справі ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом на вулиці міста Володимира, тобто як водій приватного транспортного засобу, а тому огляд на стан сп`яніння правомірно проведено за правилами статті 266 КУпАП. 
Частиною 3 ст. 266-1 КУпАП визначено, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Даною нормою законодавства визначено чіткий перелік обставин, за яких огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного сп`яніння проводиться особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, зокрема якщо є підстави вважати, що військовослужбовці у стані алкогольного сп`яніння: перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.
Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Керування військовослужбовцем приватним транспортним засобом на дорогах загального користування з ознаками алкогольного сп`яніння до таких підстав не належить.
Посилання захисту на відсутність достатніх ознак алкогольного сп`яніння також не знайшли свого підтвердження. Запах алкоголю з порожнини рота прямо віднесений Інструкцією до ознак алкогольного сп`яніння та сам по собі є достатньою підставою для проведення огляду на стан сп`яніння. Твердження про можливе полоскання горла спиртовмісними ліками, застудний стан чи перевтому мають характер захисної версії, однак жодними належними та допустимими доказами не підтверджені та не спростовують результатів проведеного огляду. 
Доводи сторони захисту про нероз`яснення ОСОБА_1 його процесуальних прав та незабезпечення права на захист спростовуються сукупністю матеріалів справи. Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 був з ним ознайомлений, мав можливість надати пояснення та підписав його, у тому числі у пункті 13 протоколу, де міститься його підпис про роз`яснення прав і обов`язків, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП. Крім того, під час судового розгляду ОСОБА_1 користувався правничою допомогою захисника, який реалізував надані законом процесуальні права, подав від його імені клопотання та виклав заперечення щодо суті обвинувачення.
Так само суд відхиляє доводи сторони захисту про порушення порядку проведення огляду внаслідок повторного використання мундштука та безпідставної відмови у повторному огляді. 
Як зазначалося вище, відповідно до пункту 4 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо такий технічний засіб має відповідні функції. 
Як убачається з відкритої у загальному інформаційному доступі інструкції з експлуатації приладу «Drager 6820», обов`язковою є заміна мундштука для кожного нового тестованого (п.3.3), тоді як вимоги про обов`язкову заміну мундштука при повторній спробі тестування тієї самої особи інструкція не містить. Навпаки, у пункті 3.3.2 інструкції з експлуатації «Помилки при відборі проби» описані ситуації невдалих тестів (наприклад, об`єм проби занадто малий або видих був перерваний). У таких випадках інструкція передбачає лише натискання кнопки «OK», щоб повторити тест, тоді прилад буде знову готовий до роботи через кілька секунд, і жодних вимог щодо заміни мундштука перед цією повторною спробою для тієї ж людини немає. Саме така ситуація відбулась і у випадку огляду на стан сп?яніння ОСОБА_1 19 лютого 2026 року з 11:55 до 11:57 год.
Із досліджених у судовому засіданні відеозаписів убачається, що після проведення огляду працівник поліції неодноразово з`ясовував у ОСОБА_1 його ставлення до результату тестування, на що той відповів, що з результатом погоджується. Також поліцейський вказав ОСОБА_1 на можливість у разі незгоди пройти огляд у закладі охорони здоров`я. В той же час ОСОБА_1 на повторенні огляду не наполягав, незгоди із результатом першого тесту не висловив та до закладу охорони здоров?я їхати не вимагав. За таких обставин суд не вбачає підстав вважати, що працівники поліції перешкодили реалізації ОСОБА_1 права на проходження додаткового огляду чи допустили істотне порушення встановленої процедури проведення огляду на стан сп`яніння. 
Відтак клопотання захисника про закриття провадження у справі є необґрунтованим, а наведені стороною захисту доводи не спростовують установлених судом обставин та не ставлять під розумний сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Наведене вказує на беззаперечну вину ОСОБА_1 у вчиненні керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно за ч.1 ст.130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, його суспільну небезпеку, особу правопорушника, який не зважаючи на загальноприйняті норми поведінки та співжиття в суспільстві, вчинив грубе, суспільно-небезпечне порушення Правил дорожнього руху, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні. Проте також враховує, що ОСОБА_1 проходить дійсну військову службу, що у даний час є особливо відповідальним та характеризує його виключно з позитивної сторони.
При вирішенні питання про вид та розмір адміністративного стягнення суд враховує відсутність можливості призначення ОСОБА_1 більш м`якого стягнення з урахуванням принципу індивідуалізації відповідальності. 
Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено чітке, безальтернативне адміністративне стягнення за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння — штраф у визначеному розмірі з позбавленням права керування транспортними засобами. 
Законодавець, встановлюючи саме таку санкцію, не передбачив можливості її пом`якшення або альтернативного виду стягнення, що виключає можливість її зміни на розсуд суду з посиланням на аналогію.
Обставин, що згідно із ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не встановив.
Обставин, що згідно із ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене нею адміністративне правопорушення, судом також не встановлено.
З врахуванням того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, вважаю за доцільне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст. 268, 283, 284 КУпАП, на підставі ч.1 ст.130 КУпАП,-
ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 665,60 грн. судового збору за наступними реквізитами: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за ЄДРПОУ:37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір, Володимирський міський суд Волинської області.
Роз`яснити, що згідно зі ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст.308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.
В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Копію постанови протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя Ігор Вітер