УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №279/7826/25 Головуючий у 1-й інст. Пацко О. О. 
Категорія 68 Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого – судді Галацевич О.М., 
суддів: Григорусь Н.Й., Панкеєвої В.А., 

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,
на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 грудня 2025 року, постановлену під головуванням судді Пацко О.О. у м.Коростені, 
у справі №279/7826/25 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Коростенської міської ради, про встановлення факту самостійного виховання та перебування на утриманні малолітньої дитини,
в с т а н о в и в :
У грудні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про встановлення факту самостійного виховання та перебування на його утриманні малолітньої дитини.
Ухвалою судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 грудня 2025 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначену ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що подана позовна заява відповідала вимогам ст.175 ЦПК України, а суд безпідставно на стадії відкриття провадження здійснив оцінку доказів.
Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України, якщо позивач у встановлений судом строк не усунув недоліки позовної заяви, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, така заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою судді від 18 грудня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з мотивів необхідності подання уточненої позовної заяви з обґрунтуванням обраного способу захисту та приведення правових підстав позову у відповідність до фактичних обставин, з посиланням на правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі №201/5972/22.
24 грудня 2025 року представник позивача - адвокат Волков С.М. подав письмові пояснення, в яких зазначив про безпідставність залишення позовної заяви без руху, вказавши, що подана позовна заява відповідає вимогам статті 175 ЦПК України, а наведені судом мотиви фактично зводяться до оцінки обґрунтованості позовних вимог. Також представник послався на іншу правову позицію Верховного Суду у подібній категорії справ, викладену у постанові від 02 квітня 2025 року у справ №127/3622/24.
Постановляючи ухвалу від 29 грудня 2025 року про визнання позовної заяви неподаною та її повернення, суддя виходив з того, що позивач не усунув недоліків, зокрема не навів обставин, з яких вбачався б спір між батьками малолітньої дитини щодо виконання ними батьківських обов`язків.
Однак із таким висновком суд апеляційної інстанції погодитись не може.
Відповідно до статей 175, 177 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначення доказів, що підтверджують ці обставини. 
Разом із тим вимоги закону не передбачають обов`язку позивача на стадії відкриття провадження доводити обґрунтованість позову або надавати докази в обсязі, достатньому для вирішення спору по суті.
Недоведеність заявлених вимог чи недостаність доказів на підтвердження обставин, на які посилається позивач, не є підставою для повернення позовної заяви, а можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову за результатами розгляду справи.
Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву, фактично здійснив оцінку змісту позовних вимог та достатності наведених у ній обставин, що виходить за межі повноважень суду на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.
Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 26 вересня 2024 року у справі №990/220/24, визначення відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів та обґрунтованості позову є обов`язком суду, який реалізується під час розгляду справи по суті, а не на стадії вирішення питання про відкриття провадження.
Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 зазначено, що якщо суд дійде висновку про неналежність або неефективність обраного способу захисту, це є підставою для відмови у задоволенні позову.
Отже, перевірка обґрунтованості позовних вимог та оцінка достатності наведених обставин повинні здійснюватися після відкриття провадження у справі.
Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України є підставою для її скасування з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381–384, 389–391 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 грудня 2025 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Дата складення повного судового рішення - 05 березня 2026 року.

Головуючий  

Судді: