Дата документу 06.03.2026 
Справа № 334/10328/24
Провадження № 1-кп/334/244/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2026 року м. Запоріжжя
Дніпровський районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №1-кп/334/244/26 (334/10328/24) за обвинуваченням 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Запоріжжя, освіта середньо-спеціальна, непрацюючої, маючої на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ; відповідно до вироків в матеріалах справи судимої: 
29.07.2025 вироком Дніпровського районного суду м.Запоріжжя (в порядку спрощеного провадження) за ч. 1 ст. 129 КК України до 1 року пробаційного нагляду з покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 
06.10.2025 вироком Дніпровського районного суду м.Запоріжжя (в порядку спрощеного провадження) за ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст.71 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень та 1 (одного) року пробаційного нагляду з покладення обов`язків на підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України. На підставі ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень виконувати самостійно.
у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України. 
за участі: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника обвинуваченої – адвоката ОСОБА_6 , -
встановив:
18 листопада 2024, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись навпроти 2 під`їзду будинку АДРЕСА_2 , на грунті неприязних відносин, діючи умисно, маючи прямий умисел викликати у потерпілої ОСОБА_5 побоювання за своє житія, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, а саме те, що її дії викличуть у ОСОБА_5 почуття тривоги і неспокою, і бажаючи їх настання, тримаючи у руці ніж, демонстративно почала розмахувати вказаним знаряддям злочину, супроводжуючи це усними погрозами щодо позбавлення потерпілої життя (вбивства) за допомогою жестів та демонстрації ножа, тобто виразила намір позбавити життя останню. Враховуючи обстановку, в якій були висказані погрози, наявність у ОСОБА_8 ножа, потерпіла ОСОБА_9 сприйняла погрозу своєму життю, як реальну.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 129 КК України, як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози.
Обвинувачена ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнала частково. В судовому засіданні пояснила, що 8 років тому, ОСОБА_10 через її сусідку передала, що вона переїдить машиною її та її восьмирічного сина, оскільки він подряпав її машину. ОСОБА_10 тероризувала її та її сина, приходила до школи, де навчався її син та писала на неї в соцслужби. В той час вона була вагітною, тобто ОСОБА_10 образила вагітну жінку, принизила її честь та достоїнство, за що повинна відповісти. 18.11.2024 вона побачила чоловіка ОСОБА_11 та вона згадала про конфлікт восьмирічної давнини. Вона пішла до ОСОБА_11 щоб вона перед нею вибачилась. Приблизно о 18 год. вечора вона прийшла під під`їзд, в якому проживає ОСОБА_10 та стала кричати щоб та виходила. Кричала з нецензурною лайкою, оскільки вона її образила. Коли прийшла до під`їзду у руці був ніж, оскільки вдома різала буряк та автоматично взяла із собою ніж. Ножем розмахувала, та нецензурною лайкою вимагала у ОСОБА_11 щоб вона вибачилась перед нею та її дітьми, казала, що вб`є її. При цьому ОСОБА_10 була на п`ятому поверху, під`їзд був закритий. 
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона є керівницею громадської організації «Хочу вчитися», також є ФОП та депутатом Запорізької міської ради. Обвинувачену знає візуально, є сусідкою по будинку, проживають у різних під`їздах. Відносин з обвинуваченою не підтримує. 18.11.2024 приблизно о 18 год. вона була вдома, її чоловік щойно прийшов з роботи та вони були на кухні, вікна якої виходять у двір. Вони спілкувалися та почули голоси. Кричали на вулиці, спочатку вони не зрозуміли, що відбувається, але почули нецензурну лайку та гучні викрики її прізвища. Після чого вони пішли на балкон та побачили під балконом свою сусідку, яка кричала дуже голосно на весь двір нецензурною лайкою на її адресу, погрожувала вбивством, вимагала, щоб вона вийшла з будинку, і що вона її вб`є. Її чоловік вирішив спуститися вниз і дізнатися в чому справа, вона залишилася на балконі, і оскільки вона розуміла, що це можуть дійсно бути погрози реальними, вона почала знімати все на свій телефон. Її чоловік спустився вниз і почав питати в обвинуваченої, що трапилося. Обвинувачена продовжувала кричати на весь двір дуже гучно, голосно та емоційно, кричала на її адресу нецензурною лайкою. Вона не могла зрозуміти до чого це все, вона намагалася спитати в обвинуваченої, що трапилося, чому обвинувачена до неї так звертається, чому обвинувачена хоче її вбити. Потім вона побачила, що в обвинуваченої в руках щось схоже на великий ніж. Вона крикнула своєму чоловіку вниз, оскільки він знаходився внизу. В чоловіка вона перепитала чи в обвинуваченої ніж в руках, чоловік сказав, що так в неї ніж в руках. Після цього вона зрозуміла, що це реальні погрози. Вона сказала чоловіку, щоб він повертався до квартири та викликала поліцію, тому, що прийняла ці погрози за реальність. Після чого її чоловік піднявся в квартиру та вони чекали на поліцію. Обвинувачена до неї зверталася за ім`ям, вона в неї перепитувала ОСОБА_12 , що трапилося, обвинувачена в неї вимагала якихось вибачень. Вона питала в обвинуваченої, що вона від неї хоче, обвинувачена заявила, про якийсь наклеп, про якогось сина, про якісь вісім років, вона з цього всього нічого не зрозуміла. Вона намагалася перепитати в обвинуваченої про, що вона говорить, але обвинувачена була в емоційному стані, вона виражалася нецензурною лайкою, які звучали на її адресу. Зібралися люди і те, все, що обвинувачена розмахувала ножем і погрожувала не тільки їй та чоловіку і родині взагалі всіх вбити, вона це сприйняла як реальну погрозу. На вулицю вона не виходила, бо сприйняла погрози як реальні, якщо вона спуститься то обвинувачена реально застосує до неї той ніж. Ніж вона не відразу побачила, бо вона була в шоці, що відбувається, для неї це було неочікувано. З обвинуваченою її взагалі нічого не пов`язує. Коли обвинувачена розмахувала ножем, вона побачила, що обвинувачена показала їй жест, що вона перерізає їй горло, все це було зафіксовано на відео. В той момент вона зрозуміла, що в неї ніж, і вона переживала за свого чоловіка, оскільки він був метрів за два від обвинуваченої. Коли чоловік намагався з`ясувати у обвинуваченої, що трапилося, вона сказала, що прийшла вбивати його дружину та всю родину. Чоловік намагався з`ясувати що відбувається і чого вона прийшла і погрожує. Після того, вона сказав, щоб чоловік піднявся і вони будуть викликати поліцію. Після цього обвинувачена пішла до себе, вона перебувала на балконі та бачила, що обвинувачена пішла до себе та занесла ніж, після чого вийшла та продовжувала вигукувати погрози та образи. Поліція приїхала дуже швидко, приблизно до 10 хв. після виклику. Перед судовим засідання обвинувачена зверталася до неї, намагалася зачепити, образити її, виказувала їй образливі слова, змушувала з нею привітатися. Потім в соціальних мережах з`явилися дописи коментарі в яких обвинувачена писала нецензурну лайку і про те, що її обмовили, і що її пощастило, що вона була вагітна, то обвинувачена з нею, щось би зробила би, також згадувала, що вона депутатка коридору. З обвинуваченої вона не підтримує стосунків, конфліктів не було, в неї виключно думку, що це через її політичну діяльність, інших догадок в неї немає. До тепер вона переживає за своє життя, наразі вона вимушена слідкувати за безпекою своєї родини. Коли почала проживати обвинувачена в будинку вона точно не знає, приблизно років десять назад. У обвинуваченої з її сусідами в будинку погані стосунки, обвинувачену шкода, її дітей шкода. Скарг, запитів відносно обвинуваченої до жодних інстанцій вона не подавала. Обвинувачена не виконувала батьківських обов`язків, це загальновідомий факт, оскільки до обвинуваченої часто приїздила поліція, відбувалися бійки, сварки, привселюдно відбувалися сварки в дворі з сусідами та іншими невідомими людьми, тобто обвинувачена конфліктна людина. Обвинувачена не байдужа до бродячих собак, кормить їх, і відноситься до них добре. З обвинуваченої в неї особистих конфліктів не було. Єдине, що вона пам`ятає з боку обвинуваченої була агресія до неї, це коли вісім років назад в їхньому будинку вони збиралися робити ОСББ. Вона було членом ініціативної групи, вони збирали загальні збори, згідно процедури вони мали повідомити про загальні збори всіх співвласників будинку письмово. Вони всіх повідомили, хто є власниками квартир. Оскільки обвинувачена не була власником квартири, обвинувачена там лише проживала зі своїм співмешканцем або цивільним чоловіком. Після того, як вона провели загальні збори, членам ініціативної групи порізали колеса, а також і їй порізав колеса. Після чого вини викликали поліцію, поліція провела огляд місця події, виявила свідків які впізнали співмешканця обвинуваченої, який перебував в алкогольному сп`янінні та порізав колеса вночі. Вийшла обвинувачена разом із своїм співмешканцем і вона на їх адресу говорили нецензурну лексику, за те, що вони викликали поліцію, і за те, що вони звинувачують її співмешканця у тому, що він порізав колеса, без погроз про вбивство. За той інцидент обвинуваченої співмешканця притягнути до адміністративної відповідальності, оскільки це було дрібне хуліганство. Це єдиний раз вісім або десять років назад коли вона разом з обвинуваченою перетиналися, після того ні разу. Після того як вона сказала, що буде викликати поліцію обвинувачена продовжила вигукувати образливі слова, обвинувачена почала переміщуватися до свого під`їзду продовжувала кричати, що вона її вб`є і влаштує їй похорон, погрожувала вбивством. Коли її чоловік зайшов додому вона викликала поліцію, вона вже не перебувала на балконі, вона не слідкувала куди обвинувачена поділася, поліцію вона чекала в квартирі.
Відповідно до протоколу огляду від 19.11.2024, було оглянуто ДВД диск з записом. При відкритті диску на екрані зображене наступне: на вулиці стоїть жінка ОСОБА_3 та дивиться вверх та кричить нецензурною лайкою у бік потерпілої ОСОБА_5 .. Надалі в протоколі мститься діалог між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з якого вбачається, що в бік потерпілої, ОСОБА_3 виражається грубою нецензурною лайкою, обвинувачуючи її, що вона ходила до школи де навчається її син та обіцяла переїхати ОСОБА_13 машиною коли вона була вагітною. Погрожує зарізати потерпілу та достати з неї кишки, супроводжуючи погрози грубою нецензурною лайкою. (т.1, а.с. 49-53).
Вказаний диск було передано потерпілою дізнавачу та він визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні. (т.1, а.с. 48, 54-55) . Разом з тим, в судовому засіданні вказаний диск не відкрився (т.1, а.с. 78).
Свідок ОСОБА_14 який є чоловіком потерпілої в судовому засіданні пояснив, що 18.11.2024 він приблизно о 18-00 год. повертався з роботи та біля додому зустрів ОСОБА_13 , яка швидко пройшла мимо нього. Він піднявся до квартири та вони перебували з дружиною на кухні. Почув крики з вулиці та нецензурну лайка. Відкрив вікно та побачив ОСОБА_13 яка кричала «Де твоя дружина, давай її сюди». Він спитав у дружини, що сталося, на що вона відповіла, що не знає. Він спустився на перший поверх, вийшов з під`їзду та спитав у ОСОБА_15 , що трапилось. На що остання сказала: «Йди сюди» і він побачив у неї в руках ніж та відійшов від неї Дружина була на балконі та також побачила ніж у ОСОБА_15 та викликала поліцію. ОСОБА_16 кричала, в бік дружини, казала, що вб`є її, що ми їй надоїли. При цьому ОСОБА_16 виражалась грубою нецензурною лайкою та була у збудженому стані. Дружина не спускалась до ОСОБА_17 в цей день, ні раніше конфліктів з ОСОБА_18 .. Також свідок пояснив, що йому ОСОБА_16 не погрожувала, погрожувала дружині - грозилась її вбити, казала, що ми всі здохнемо. 
Свідок ОСОБА_19 , яка на момент події працювала баристою в кафе «Меджик» та знає ОСОБА_13 як відвідувачку кафе, в судовому засіданні пояснила, що була свідком того, як ОСОБА_16 погрожувала жінці, яка стояла на балконі п`ятого поверху будинку по АДРЕСА_2 . Кому вона погрожувала, свідок не знає. При цьому у ОСОБА_15 в руках був ніж і вона кричала, що вб`є жінку, яка стояла на балконі. Конфлікт тривав 5-10 хвилин. Охарактеризувати ОСОБА_13 не може, однак коли остання не п`є вона добра, а коли випиває агресивна. 
Також свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що все, що відбувалось вона знімала на мобільний телефон та запис передала дізнавачу. 
До матеріалів кримінального провадження долучені заява ОСОБА_19 про доручення ДВД диска з аудіо записами у кількості 3 штук від 18.11.2024 (т.1., а.с. 56).
Відповідно до протоколу огляду від 19.11.2024 вказаного диску на 3 аудіозаписах міститься нецензурна лайка ОСОБА_3 (т.1, а.с. 58-59)
При відкритті доданого ДВД-Р диска встановлено, що на ньому міститься запис слідчого експерименту в іншому кримінальному провадженні, що не має відношення до ОСОБА_3 . Відповідно до протоколу огляду від 19.11.2024 (т.1, а.с. 57).
Відповідно до протоколу огляду предмету від 19.11.2024 – дізнавачем було оглянуто мобільний телефон свідка ОСОБА_19 «Айфон-Х» (т.1, 80-82).
Суд не приймає як доказ, Стенографічний запис трьох аудіо файлів та диск наданий прокурором (т.1, а.с. 83-84) на якому міститься голос ОСОБА_20 та жіночий голос, оскільки Стенографічний запис не є додатком до протоколу огляду предмету від 19.11.2024, відомості про відкриття стороні захисту вказаних доказів в реєстрі матеріалів даного кримінального провадження відсутні. 
Крім того, суд не приймає як належний доказ в даному кримінальному провадженні додані 10.09.2025 до канцелярії суду, ОСОБА_3 документи: Акт обстеження умов проживання від 30.08.2016, пояснення від 09.08.2016, титульна сторінка справи № 01-07/ш-61 із заявою від 05.09.2016, Акт обстеження умов проживання від 01.05.2025, Відповідь Директора Департаменту моніторингу додержання інформаційних прав на ім`я ОСОБА_3 від 21.05.2025, оскільки вони не стосуються інкримінованого правопорушення, що сталося 18.11.2024. 
Від інших свідків, зазначених в реєстрі матеріалів даного кримінального провадження сторона обвинувачення відмовилась. 
Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Досліджені в судовому засіданні докази винуватості обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України , є такими, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у погрозі вбивством потерпілої, у якої були реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози, «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. А тому доводи сторони захисту про винесення виправдувального вироку є безпідставними.  
При призначенні покарання, відповідно до ст.ст.65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, данні про особу обвинуваченого, а також обставини, що впливають на покарання.
ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 534 від 04.12.2024 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розладів психічної діяльності не виявляла і не виявляє на теперішній час. В період здійснення інкримінованого їй правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляла. Отже, вона могла давати раду своїм діям та керувати ними. За своїм психічним станом в цей час вона також може давати раду своїм діям та керувати ними (т.1, а.с.65-69). 
Відповідно до обвинувального акту обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття.
Щире каяття – це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до послідовної практики Верховного Суду, згідно з якою розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення кримінального правопорушення, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому кримінальному правопоррушенні, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. У зв`язку з наведеним можна зробити висновок, що щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.
Однак, з показань обвинуваченої та її ставленні до потерпілої, не вбачається, що вона надала критичної оцінки своїй протиправній поведінці, натомість протягом всього судового розгляду вона вважала свої дії правомірними, а винною у тому що сталося потерпілу, що не узгоджується з вищевказаними мотивами стосовно визначення щирого каяття.
Таким чином, обставин які пом`якшують покарання ОСОБА_3 та обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено. 
Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому, враховує вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, суспільну небезпеку та характер вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка після вчинення кримінального проступку, вчинила, ще два кримінальні проступки, її вік та здоров`я (не перебуває під наглядом лікарів нарколога та психіатра), наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей.
Враховуючи особу ОСОБА_3 конкретні обставини кримінального правопорушення, думку потерпілої, щодо призначення суворого покарання (т.1, а.с. 41), відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у виді апробаційного нагляду. 
На переконання суду, призначення обвинуваченій такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для її виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як самою обвинуваченою, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.
Враховуючи, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 було вчинено до ухвалення щодо неї обвинувального вироку Дніпровським районним судом м.Запоріжжя від 06.10.2025 за ч.1 ст.296 КК України , остаточне покарання необхідно призначити із застосуванням ч.4 ст.70 КК України.
Цивільний позов не заявлений. 
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_3 процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 1591,80 грн. в дохід держави (висновок експерта № СЕ-19/108-24/22324-ХЗ від 22.11.2024.
Керуючись ст.368, 369, 373, 374 КПК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 129 КК України і призначити їй покарання:
за ч.1 ст.129 КК України у виді 1 року пробаційного нагляду. На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України на ОСОБА_3 покласти наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання
На підставі ч. 4 ст.70 КК України, шляхом повного складання покарання призначеного даним вироком з покаранням, призначеним вироком Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 06.10.2025, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень та 2 років пробаційного нагляду.
На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України на ОСОБА_3 покласти наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.
На підставі ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень виконувати самостійно.

Речові докази:
2 ДВД диски, долучені прокурором до матеріалів кримінального провадження – зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Кухонний ніж в сейф пакеті № 6154951, переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів ЗРУП ГУНП в Запорізькій області (номер книги обліку речових доказів інв.: № 2, порядковий номер 39670) – повернути ОСОБА_3 за належністю.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 1591,80 грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 
Керуючись ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежився проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя: