ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2026 року
м. Київ
справа № 354/677/15-ц
провадження № 61-14310св24
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,
учасники справи:
позивач - перший заступник прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України,
відповідачі: Поляницька сільська рада Надвірнянського району Івано-Франківської області, ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Новекс Дім»,
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури на рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 28 червня 2024 року в складі судді Ваврійчук Т. Л. і постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року в складі колегії суддів: Максюти І. О., Василишин Л. В., Фединяка В. Д. та за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У вересні 2015 року перший заступник прокурора Івано-Франківської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, Державного підприємства «Ворохтянське лісове господарство» (далі - ДП «Ворохтянське лісове господарство») з позовом до Поляницької сільської ради Надвірнянського району, ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Новекс Дім» (далі - ТОВ «Новекс Дім»), у якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просив визнати недійсним і скасувати державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ІФ № 028108 від 16 жовтня 2002 року та витребувати від ТОВ «Новекс Дім» земельну ділянку площею 0,2500 га, яка розташована на ділянці «Прохідний» у селі Поляниці, у державну власність.
Позовні вимоги мотивував тим, що 16 жовтня 2002 року ОСОБА_1 видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, яка розташована території Поляницької сільської ради.
Підставою для видачі цього державного акта зазначено рішення виконавчого комітету Поляницької сільської ради № 36 від 10 жовтня 2002 року.
Водночас, як установлено в ході розгляду кримінальної справи № 1-6/2011, зазначене рішення щодо безоплатної передачі ОСОБА_1 у приватну власність спірної земельної ділянки виконавчим комітетом не приймалось і є підробленим.
Більше того спірна земельна ділянка перебувала в постійному користуванні ДП «Ворохтянське лісове господарство» і рішення про вилучення земельної ділянки в постійного користувача не приймалося.
Посилаючись на викладене, оскільки спірна земельна ділянка вибула з державного володіння у власність ОСОБА_1 , який у грудні 2006 року відчужив її ТОВ «Новекс Дім», незаконно, поза волею держави, просив позов задовольнити.
Короткий зміст судових рішень судів першої інстанції
Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 05 липня 2022 року позов прокурора в частині позовних вимог в інтересах держави в особі ДП «Ворохтянське лісове господарство» залишено без розгляду.
Рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 28 червня 2024 року в задоволенні позову прокурора в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України відмовлено.
Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що позовна вимога про визнання державного акта на право власності на земельну ділянку не є належним способом захисту, а вимога про витребування у ТОВ «Новекс Дім» земельної ділянки заявлена до неналежного відповідача.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 28 червня 2024 року в частині відмови в задоволенні вимоги до ТОВ «Новекс Дім» про витребування земельної ділянки скасовано і провадження у цій частині закрито. В іншій частині рішення суду залишено без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що спірна земельна ділянка зареєстрована на праві власності за ТОВ «Новекс Дім», тому правильним є висновок суду першої інстанції про те, що вимога щодо визнання недійсним державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, виданого першому її набувачу, є неналежним способом захисту.
Водночас спір у частині вимоги про витребування земельної ділянки виник між юридичними особами, тому підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційних скарг
У жовтні 2024 року заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 28 червня 2024 року і постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року в частині вимоги про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову, а також скасувати постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року в частині закриття провадження у справі і направити справу на новий розгляд до апеляційного суду.
Як на підставу касаційного оскарження посилається на неправильне застосування cудами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: суди не врахували висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 30 травня 2018 року в справі № 569/2749/15-ц, від 07 листопада 2018 року в справі № 755/13532/15-ц, від 27 березня 2019 року в справі № 521/21255/13-ц, від 25 червня 2019 року в справі № 904/1083/18, від 16 жовтня 2019 року в справі № 303/2408/16-ц, від 21 січня 2020 року в справі № 922/807/19, від 25 травня 2021 року в справі № 200/14342/18, від 15 червня 2021 року в справі № 904/6125/20, від 23 червня 2021 року в справі № 917/1372/20, від 14 грудня 2021 року в справі № 2610/27695/2012, від 08 червня 2022 року в справі № 362/643/21, від 02 травня 2023 року в справі № 920/225/22, від 10 травня 2023 року в справі № 920/343/22, від 10 травня 2023 року в справі № 920/155/22, від 23 травня 2023 року в справі № 925/352/22, від 06 червня 2023 року в справі № 920/277/22, від 03 серпня 2023 року в справі № 910/13049/22, від 12 вересня 2023 року в справі № 904/2720/22.
Касаційна скарга мотивована тим, що суди не врахували, що повернення земельної ділянки не є можливим без визнання незаконними рішення органу місцевого самоврядування та державного акта про право власності, які стали підставою вибуття земельної ділянки з володіння позивача, тому помилково вважали, що вимога про визнання недійсним оспорюваного державного акта не є належним способом захисту.
Крім того апеляційний суд помилково закрив провадження у справі в частині вимоги до ТОВ «Новекс Дім» про витребування земельної ділянки, оскільки така вимога є похідною в цій справі і відповідно підлягала розгляду в порядку цивільного судочинства.
У листопаді 2024 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року і залишити в силі рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 28 червня 2024 року.
Підставою касаційного оскарження зазначає неправильне застосування cудами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: суди не врахували висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року в справі № 910/17999/16, від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц, від 25 квітня 2018 року в справі № 910/24257/16, від 16 травня 2018 року в справі № 910/5394/15-г, від 19 червня 2018 року в справі № 922/2383/16, від 12 грудня 2018 року в справі № 2-3007/11, від 16 січня 2019 року в справі № 757/31606/15-ц, від 18 березня 2020 року в справі № 129/1033/13-ц, від 19 травня 2020 року в справі № 910/719/19, від 19 серпня 2020 року в справі № 201/16327/16-ц, від 28 жовтня 2020 року в справі № 761/23904/19, від 22 квітня 2021 року в справі № 904/1017/20, від 21 липня 2021 року в справі № 404/3499/17, від 22 липня 2021 року в справі № 209/3611/19, від 12 серпня 2021 року в справі № 438/1673/13-ц, від 16 листопада 2021 року в справі № 904/2104/19, від 23 листопада 2021 року в справі № 359/3373/16-ц, від 06 грудня 2021 року в справі № 640/10507/18, від 14 грудня 2021 року в справі № 242/3711/20, від 02 червня 2022 року в справі № 602/1455/20, від 20 липня 2022 року в справі № 703/2284/19, від 21 червня 2023 року в справі № 916/3027/21; підстави, передбачені частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України.
Вимоги касаційної скарги мотивує, зокрема тим, що суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані в справі докази. 
Не врахував, що прокурор не довів належними і допустимими доказами, що саме ТОВ «Новекс Дім» є власником спірної земельної ділянки, тому дійшов до помилкового висновку про те, що товариство є належним відповідачем.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалами Верховного Суду від 26 листопада 2024 року та від 02 грудня 2024 року відкрито касаційні провадження в цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
09 грудня 2024 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
Заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури подав відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у якому просить залишити її без задоволення.
ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 подав відзив на касаційну скаргу прокурора, у якому просить залишити її без задоволення.
Позиція Верховного Суду
Касаційні скарги підлягають залишенню без задоволення з таких підстав.
Фактичні обставини, встановлені судами
10 листопада 2001 року Ворохтянському державному лісогосподарському підприємству виданий державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ІФ № 002701 на земельну ділянку площею 4358,5 га для ведення лісового господарства.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Поляницької сільської ради № 36 від 10 жовтня 2002 року «Про вилучення, надання, передачу земельних ділянок у приватну власність та зміну цільового призначення землі», вилучено в Поляницького лісництва Ворохтянського державного лісогосподарського підприємства земельні ділянки площею 14,10 га, віднесено їх до земель запасу сільської ради та змінено їх цільове призначення з переведенням із земель лісового фонду на землі житлової та громадської забудови. ОСОБА_1 передано земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку на ділянці «Прохідний» у селі Поляниці.
16 жовтня 2002 року на підставі цього рішення ОСОБА_1 виданий державний акт на право власності на землю серії IV-ІФ № 028108 на земельну ділянку площею 0,2500 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в селі Поляниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області.
28 грудня 2006 року ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу відчужив на користь ТОВ «Новекс Дім» належну йому на праві приватної власності відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ІФ № 028157, виданого 24 грудня 2002 року, земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у селі Поляниця.
Постановою Галицького районного суду від 04 березня 2015 року в справі № 1- 6/11, яка набрала законної сили, звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності сільського голову села Поляниця ОСОБА_3 , інженера-землевпорядника ОСОБА_4 , начальника Яремчанського міського управління земельних ресурсів ОСОБА_5 .
Цим судовим рішенням встановлено, що всупереч вимогам ЗК України, ЛК України, генерального плану забудови села Поляниця, затвердженого рішенням сесії сільської ради від 30 січня 2001 року, Правилам забудови населених пунктів області від 12 листопада 2002 року, Закону України «Про планування та забудову територій», ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за погодженням з ОСОБА_5 склали і видали завідомо неправдиві офіційні документи, зокрема, рішення виконавчого комітету Поляницької сільської ради № 36 від 10 жовтня 2002 року.
Надалі члени організованої групи ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за погодженням з ОСОБА_5 склали і видали завідомо неправдиві офіційні документи - додатки до рішень виконавчого комітету Поляницької сільської ради «Про надання земельних ділянок для будівництва індивідуальних житлових будинків», у тому числі фізичній особі ОСОБА_1 - 0,25 га.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Щодо вимоги про визнання недійсним та скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частини перша статті 5 ЦПК України).
При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. 
Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню.
Звертаючись до суду з цим позовом, прокурор стверджував, що спірна земельна ділянка незаконно вибула з власності держави в приватну власність ОСОБА_1 , який надалі відчужив її на користь ТОВ «Новекс Дім».
Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).
Віндикаційний позов - це вимога про витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння. Тобто позов неволодіючого власника до володіючого невласника. Віндикаційний позов заявляється власником при порушенні його правомочності володіння, тобто тоді, коли майно вибуло з володіння власника.
Верховний Суд неодноразово зазначав, що власник з дотриманням правил статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння кінцевого набувача. 
Для такого витребування не потрібно заявляти вимоги про визнання незаконними та недійсними рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, рішень, записів про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за незаконним володільцем, самої державної реєстрації цього права, договорів, інших правочинів щодо спірного майна, і тим більше документів (свідоцтв, державних актів тощо), що посвідчують відповідне право. Такі вимоги є неналежними, зокрема неефективними, способами захисту права власника.
З огляду на викладене, оскільки прокурор звернувся до суду з віндикаційним позовом, правильним є висновок судів про те, що вимога про визнання недійсним і скасування державного акта на право власності на земельну ділянку не є належним способом захисту в спірних правовідносинах. 
Щодо вимоги до ТОВ «Новекс Дім» про витребування земельної ділянки
Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. 
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ. 
Відповідно до пунктів 1, 3 частини першої статті 15 ЦПК України 2004 року в редакції, яка діяла під час відкриття провадження у справі, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.
У пункті 6 частини першої статті 12 ГПК України в редакції, яка діяла під час відкриття провадження у справі, вказано, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав (крім винятків, передбачених пунктом 1 цієї частини); справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб`єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.
Установивши, що позовна вимога прокурора в інтересах держави про витребування земельної ділянка пред`явлена до юридичної особи (ТОВ «Новекс Дім), суд апеляційної інстанції обґрунтовано вважав, що розгляд цієї вимоги за суб`єктним складом віднесено до юрисдикції господарського суду, у зв`язку з чим правильно закрив провадження у цій частині позову.
Висновки судів не суперечать висновкам Верховного Суду, викладеним у наведених у касаційних скаргах постановах та узгоджуються з висновками Верховного Суду, зробленими в справах з подібними правовідносинами (зокрема, постанови від 12 лютого 2025 року в справі № 354/679/15, від 02 квітня 2025 року в справі № 354/668/15-ц).
Доводи касаційних скарг не дають підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки зводяться до власного тлумаченнясторонами норм законодавства та необхідності переоцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.
Висновки за результатом розгляду касаційних скарг
Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення. 
Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційних скарг, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх скасування.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в нескасованій при апеляційному перегляді частині та постанову апеляційного суду без змін.
Оскільки касаційні скарги залишені без задоволення, немає підстав для нового розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційні скарги заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури та ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 28 червня 2024 року і постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 01 жовтня 2024 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді: М. Ю. Тітов
А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко