ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2026  м. Дніпро Справа № 904/9543/15

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя: Стефанів Т. В. (доповідач), 
судді: Демчини Т. Ю., Кучеренко О. І.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м. Київ на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2026 (суддя Перова О. В., м. Дніпро), у справі № 904/9543/15 
за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м. Київ
до Фізичної особи - підприємця Дубініна Олександра Володимировича, м. Кам`янське, Дніпропетровська область
про стягнення 1 158 614,19 грн.,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції
Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Дубініна Олександра Володимировича про стягнення 53 147,44 доларів США, що за курсом 21,80 відповідно до Повідомлення НБУ від 01.09.2015 складає у сумі 1 158 614,19 грн.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2016 у справі № 904/9543/15 позов задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Дубініна Олександра Володимировича на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитом у розмірі 46 185,10 доларів США, проценти за користування кредитом у розмірі 5 948,94 доларів США, пеню за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 1 013,40 доларів США, витрати по сплаті судового збору у розмірі 17 379,21 грн. 
29.01.2016 Господарський суд Дніпропетровської області видав судовий наказ, звернутий до примусового виконання.
Боржник ФОП Дубінін Олександр Володимирович помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Чеською Республікою 07.11.2018. 
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2025 задоволено заяву АТ КБ "ПриватБанк" про заміну сторони виконавчого провадження - замінено боржника у наказі від 29.01.2016 з ФОП Дубініна Олександра Володимировича на правонаступників: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
21.01.2026 приватним виконавцем Русецькою О. О. винесено постанову ВП № 72550825 про заміну сторони виконавчого провадження, якою замінено боржника лише на одного правонаступника - ОСОБА_1 . Щодо інших правонаступників - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - постанову про заміну сторони виконавчого провадження не було винесено.
23.01.2026 АТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду із заявою про видачу окремих наказів в електронній формі щодо стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2026 у задоволенні заяви АТ КБ "ПриватБанк" про видачу наказів в електронній формі у справі № 904/9543/15 на виконання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2025 відмовлено.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд виходив з того, що вимоги ч. 2 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", так само як і ч. 1 ст. 327 ГПК України, стосуються виконання рішень суду, ухвалених за наслідками розгляду справи по суті. Суд зазначив, що чинним законодавством не передбачено видачу наказів на виконання ухвали про заміну сторони у виконавчому провадженні. Заміна сторони є процесуальним правонаступництвом, тобто суд не створює нове зобов`язання, а лише фіксує зміну учасника. Суд також звернув увагу на те, що відповідно до ст. 339-1 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю приватного виконавця під час виконання судового рішення порушено їхні права.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.
Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулось з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2026 у справі № 904/9543/15, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове судове рішення, яким заяву АТ КБ "ПриватБанк" про видачу наказів у справі № 904/9543/15 задовольнити.
Апелянт вважає ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2026 незаконною, необґрунтованою та такою, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 236 ГПК України щодо законності та обґрунтованості судового рішення.
Апелянт зазначає, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України, а невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ст. 327 ГПК України). Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).
На момент ухвалення рішення у справі був один боржник та один стягувач, тому судом правомірно було видано один наказ. Проте за час виконання судового рішення боржник ОСОБА_4 помер, і ухвалою суду від 02.12.2025 було замінено боржника на трьох правонаступників, що фактично призвело до трансформації з особистої відповідальності одного боржника на солідарну відповідальність трьох боржників.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначається один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним. Апелянт наголошує, що ухвала суду від 02.12.2025 про заміну боржника є одним із видів судових рішень, яким вирішується питання, пов`язані з процедурою виконання судового рішення, і вона також має обов`язковий характер та підлягає виконанню.
Апелянт вказує, що суд безпідставно зазначив, що "чинним законодавством не передбачено видачу наказів на виконання ухвали про заміну сторони у виконавчому провадженні", оскільки суд невірно розтлумачив вимогу позивача - видати судові накази для пред`явлення їх до виконання щодо ще двох боржників, враховуючи фактичну заміну боржника в одному виконавчому провадженні.
У ситуації, що склалася, виконавець позбавлений технічної можливості замінити одного боржника на трьох у відкритому виконавчому провадженні, оскільки у програмному забезпеченні "ВП - Виконавець" відсутня графа для боржника 2 та 3. Тому для виконання остаточного рішення суду та враховуючи заміну одного боржника на трьох потребується видача ще двох примірників судового наказу з урахуванням ухвали про заміну боржника. Відповідно до чинного законодавства, щодо одного боржника має бути видано один наказ, а у разі заміни одного боржника на трьох - має бути видано ще два примірника судового наказу.
Враховуючи відмову суду у видачі наказів, стягувач фактично позбавлений можливості звернутися до органів державної виконавчої служби чи приватного виконавця щодо примусового стягнення заборгованості з солідарних боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Невжиття заходів видачі наказів може призвести до невиконання рішення суду, що є порушенням як норм Конституції України, так і норм чинного законодавства.
Апелянт посилається на практику Європейського суду з прав людини, зокрема на рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997, рішення у справі "Іммобільяре Саффі проти Італії" від 28.07.1999, рішення у справі "Савіцький проти України" від 26.07.2012, рішення у справі "Глоба проти України" від 05.07.2012, відповідно до яких право на суд, захищене п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним; ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок; держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці; виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.
Апелянт вважає, що Господарський суд Дніпропетровської області, як суд, що ухвалив остаточне судове рішення та видав судовий наказ, мав сприяти його реальному виконанню та врегулювати заміну одного боржника на трьох шляхом видачі ще двох примірників наказу з урахуванням ухвали про заміну боржника у виконавчому провадженні.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи.
В межах встановлених судом процесуальних строків відповідачами не було надано відзивів на апеляційну скаргу, що в свою чергу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, відповідно до ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

Рух справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Стефанів Т. В. (доповідач), судді - Кучеренко О. І., Демчина Т. Ю.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду 04.03.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м. Київ на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2026 у справі № 904/9543/15. Витребувано матеріали справи № 904/9543/15 у Господарського суду Дніпропетровської області. Розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
11.03.2026 матеріали справи № 904/9543/15 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ГПК України, в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Частинами 1, 2 ст. 271 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 13 ст. 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
Суд констатує, що предметом оскарження є судова ухвала, котрою відмовлено у задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про видачу наказів в електронній формі у справі № 904/9543/15 на виконання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2025 у справі № 904/9543/15.
Враховуючи, що ухвала про відмову у видачі судового наказу (ч. 1 ст. 255 ГПК України), міститься в переліку ч. 2 ст. 271 ГПК України, перегляд оскаржуваного судового рішення місцевого господарського суду підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Встановлені судом обставини справи.
Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Дубініна Олександра Володимировича про стягнення 53 147,44 доларів США, що за курсом 21,80 відповідно до Повідомлення НБУ від 01.09.2015 складає у сумі 1 158 614,19 грн.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2016 у справі № 904/9543/15 позов задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Дубініна Олександра Володимировича на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитом у розмірі 46 185,10 доларів США, проценти за користування кредитом у розмірі 5 948,94 доларів США, пеню за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 1 013, 40 доларів США, витрати по сплаті судового збору у розмірі 17 379, 21 грн.
29.01.2016 Господарський суд Дніпропетровської області видав судовий наказ. 03.11.2025 від Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" надійшла заява про заміну боржника - Фізичної особи-підприємця Дубініна Олександра Володимировича - у наказі про примусове виконання, в якій просив суд здійснити заміну боржника у наказі про примусове виконання, виданого 29.01.2016 Господарським судом Дніпропетровської області у справі № 904/9543/15, на правонаступників: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2025 у справі № 904/9543/15 задоволено заяву Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про заміну сторони виконавчого провадження у даній справі. Замінено боржника у наказі Господарського суду Дніпропетровської області від 29.01.2016 у справі № 904/9543/15 про стягнення з Фізичної особи - підприємця Дубініна Олександра Володимировича ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" (юридична адреса: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50; адреса для листування: 49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800; код ЄДРПОУ 14360570) - 46 185 (сорок шість тисяч сто вісімдесят п`ять) доларів США 10 центів - заборгованість за кредитом, 5 948 (п`ять тисяч дев`ятсот сорок вісім) доларів США 94 центи - проценти за користування кредитом, 1 013 (одна тисяча тринадцять) доларів США 40 центів - пеню за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 17 379 (сімнадцять тисяч триста сімдесят дев`ять) грн. 21 коп. витрат по сплаті судового збору, з Фізичної особи - підприємця Дубініна Олександра Володимировича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).
23.01.2026 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від представника позивача - Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" - адвоката Романовського Дениса Сергійовича надійшла заява, в якій просить суд видати накази в електронній формі про стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) у справі № 904/9543/15 про стягнення з Фізичної особи - підприємця Дубініна Олександра Володимировича ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" (юридична адреса: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50; адреса для листування: 49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800; код ЄДРПОУ 14360570) - 46 185 (сорок шість тисяч сто вісімдесят п`ять) доларів США 10 центів - заборгованість за кредитом, 5 948 (п`ять тисяч дев`ятсот сорок вісім) доларів США 94 центи - проценти за користування кредитом, 1 013 (одна тисяча тринадцять) доларів США 40 центів - пеню за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 17 379 (сімнадцять тисяч триста сімдесят дев`ять) грн. 21 коп. витрат по сплаті судового збору, в рамках ухвали суду від 02.12.2025 у справі № 904/9543/15.
Заява позивача обґрунтована тим, що 21.01.2026 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною винесено постанову ВП № 72550825 про заміну сторони виконавчого провадження, якою замінено боржника ОСОБА_4 на його правонаступника ОСОБА_1 . Проте щодо інших правонаступників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 постанову про заміну сторони виконавчого провадження не було винесено.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2026 у справі №904/9543/15 відмовлено у задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про видачу наказів в електронній формі у справі № 904/9543/15 на виконання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2025 у справі № 904/9543/15.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4). 
Дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції, якою відмовлено у задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про видачу наказів в електронній формі у справі № 904/9543/15 на виконання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2025 у справі № 904/9543/15.
Частиною першою статті 3 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно зі статтею 124 Конституції України та відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відтак судове рішення у будь-якому випадку повинно бути виконано з метою завершення процедури судового захисту прав особи, на користь якої останнє прийнято, як виконання правозахисної функції держави.
Відповідно до статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Вказана норма кореспондується зі статтею 326 Господарського процесуального кодексу України, за якою судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Питання, що виникають на стадії виконання рішень, винесених господарським судом, вирішуються в порядку, передбаченому нормами Господарського процесуального кодексу України та Законом України "Про виконавче провадження". Спеціальним нормативним актом з питань виконання судового рішення є Закон України "Про виконавче провадження", яким врегульовані питання щодо порядку, умов та підстав здійснення виконавчого провадження з примусового виконання рішень.
Стаття 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Колегія суддів зазначає, що відмовляючи у задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про видачу наказів в електронній формі у справі № 904/9543/15 на виконання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2025 у вказаній справі, місцевий господарський суд вірно зазначив, що чинним законодавством не передбачено видачу наказів на виконання ухвали про заміну сторони у виконавчому провадженні.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2016 у справі № 904/9543/15, був виданий наказ 29.01.2016. 
03.11.2025 від Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" надійшла заява про заміну боржника - Фізичної особи-підприємця Дубініна Олександра Володимировича - у наказі про примусове виконання, в якій просив суд здійснити заміну боржника у наказі про примусове виконання, виданого 29.01.2016 Господарським судом Дніпропетровської області у справі № 904/9543/15, на правонаступників: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2025 замінено боржника у наказі Господарського суду Дніпропетровської області від 29.01.2016 у справі № 904/9543/15 про стягнення з Фізичної особи - підприємця Дубініна Олександра Володимировича на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" - 46 185 доларів США 10 центів - заборгованість за кредитом, 5 948 доларів США 94 центи - проценти за користування кредитом, 1 013 доларів США 40 центів - пеню за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 17 379,21 грн витрат по сплаті судового збору, з Фізичної особи - підприємця Дубініна Олександра Володимировича на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . 
Як вбачається з листа наданого Міністерством юстиції України виконавчий округ Дніпропетровської області приватним виконавцем Русецькою О. О. на виконанні в офісі приватного виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни перебуває виконавче провадження №72550825 з примусового виконання наказу по справі № 904/9543/15 виданого 29.01.2016 року Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення заборгованості з ФОП Дубініна Олександра Володимировича на користь АТ КБ "ПриватБанк", у розмірі 46185,10 доларів США, що еквівалентно 1706300,00 грн.
Керуючись абзацом 1 частини п`ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" 21.01.2026 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною винесено постанову ВП № 72550825 про заміну сторони виконавчого провадження, якою замінено боржника ОСОБА_4 на його правонаступника ОСОБА_1 . 
Відмовляючи у заяві Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про видачу наказів в електронній формі у справі № 904/9543/15 на виконання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2025 суд першої інстанції зазначив, що вимоги ч. 2 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", так само як і ч. 1 ст. 327 ГПК України, стосуються виконання рішень суду, ухвалених за наслідками розгляду справи по суті, чинним законодавством не передбачено видачу наказів на виконання ухвали про заміну сторони у виконавчому провадженні. Заміна сторони є процесуальним правонаступництвом, тобто суд не створює нове зобов`язання, а лише фіксує зміну учасника. Суд також звернув увагу на те, що відповідно до ст. 339-1 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю приватного виконавця під час виконання судового рішення порушено їхні права.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з таких підстав.
Згідно зі статтею 124 Конституції України та відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відтак судове рішення у будь-якому випадку повинно бути виконано з метою завершення процедури судового захисту прав особи, на користь якої останнє прийнято, як виконання правозахисної функції держави.
Відповідно до статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Вказана норма кореспондується зі статтею 326 Господарського процесуального кодексу України, за якою судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Питання, що виникають на стадії виконання рішень, винесених господарським судом, вирішуються в порядку, передбаченому нормами Господарського процесуального кодексу України та Законом України "Про виконавче провадження". Спеціальним нормативним актом з питань виконання судового рішення є Закон України "Про виконавче провадження", яким врегульовані питання щодо порядку, умов та підстав здійснення виконавчого провадження з примусового виконання рішень.
Стаття 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Колегія суддів констатує, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2016 у справі № 904/9543/15 було ухвалено щодо одного боржника, а саме фізичної особи-підприємця Дубініна Олександра Володимировича, у зв`язку з чим на його виконання обґрунтовано видано один виконавчий документ - наказ від 29.01.2016. Такий наказ відповідав вимогам статті 327 Господарського процесуального кодексу України та статті 4 Закону України "Про виконавче провадження".
Подальша заміна боржника на правонаступників, здійснена ухвалою суду від 02.12.2025, є процесуальним правонаступництвом у розумінні статті 52 Господарського процесуального кодексу України та не змінює змісту та обсягу первісного зобов`язання, визначеного рішенням суду. Така заміна не створює нового обов`язку та не є новим судовим рішенням по суті спору, а лише фіксує перехід прав та обов`язків від вибулої сторони до її правонаступників.
Колегія суддів звертає увагу, що положення частини другої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", на які посилається апелянт, регулюють вимоги до виконавчого документа на стадії його видачі за результатами розгляду справи по суті, коли рішення ухвалюється щодо кількох боржників або стягувачів. Натомість у даному випадку рішення суду ухвалено щодо одного боржника, а відтак зазначена норма не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.
У разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд може замінити саме цю сторону її правонаступником, тобто здійснюється заміна одного стягувача або одного боржника на іншу особу, яка набуває відповідних прав та обов`язків.
Таким чином, законодавством передбачено процесуальне правонаступництво шляхом заміни сторони, а не шляхом додавання нових сторін до виконавчого провадження. Тобто замінити можна лише одну сторону - одного боржника або одного стягувача - на іншу особу (правонаступника).
Доводи апелянта щодо необхідності видачі кількох наказів у зв`язку з "технічною неможливістю" виконання рішення у програмному забезпеченні виконавчої служби не можуть бути підставою для відступу від вимог закону. Процесуальні повноваження суду визначаються виключно законом, а не особливостями функціонування програмних продуктів чи внутрішніх інструкцій органів примусового виконання рішень. Неналежна організація технічного забезпечення виконавчого провадження не створює для суду обов`язку видавати виконавчі документи, не передбачені законодавством.
Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що чинним законодавством не передбачено видачу нових наказів або додаткових виконавчих документів на виконання ухвали про заміну сторони виконавчого провадження. Виконавчим документом у справі залишається наказ від 29.01.2016, який підлягає виконанню з урахуванням ухвали суду про заміну боржника.
При цьому колегія суддів зауважує, що у разі виникнення труднощів під час виконання рішення, у тому числі пов`язаних із заміною сторони виконавчого провадження чи порядком звернення стягнення на правонаступників, заінтересована особа не позбавлена права на звернення зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність приватного виконавця в порядку, передбаченому статтею 339-1 Господарського процесуального кодексу України, або на ініціювання вирішення відповідних питань у межах виконавчого провадження.
Посилання апелянта на положення Конституції України, практику Конституційного Суду України та Європейського суду з прав людини щодо обов`язковості виконання судових рішень не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки сам по собі обов`язок держави забезпечити виконання судового рішення не означає можливості застосування способів виконання, які прямо не передбачені законом. Навпаки, ефективне виконання судового рішення має здійснюватися саме у спосіб та в порядку, визначених законодавством.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для видачі окремих наказів щодо кожного з правонаступників боржника, а доводи апеляційної скарги з цього приводу є безпідставними та не спростовують законності і обґрунтованості оскаржуваної ухвали.

Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
Згідно з частиною 1 статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Пунктом 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України передбачено, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
За приписами частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на встановлені обставини, колегія суддів апеляційного господарського суду доходить до висновку, що ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2026, у справі № 904/9543/15 є обґрунтованою, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, підстав для її скасування не вбачається, у зв`язку з чим підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відповідно без задоволення.

Судові витрати.
Витрати зі сплати судового збору, пов`язаного з розглядом апеляційної скарги, з огляду на висновок суду апеляційної інстанції у відповідності до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м. Київ на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2026 у справі № 904/9543/15 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2026 у справі № 904/9543/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. 286-289 ГПК України. 

Головуючий суддя Т. В. СТЕФАНІВ

Суддя О. І. КУЧЕРЕНКО

Суддя Т. Ю. ДЕМЧИНА