ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.04.2026 Справа № 914/514/26 
місто Львів 
Господарський суд Львівської області у складі судді Юлії СУХОВИЧ, за участі секретаря судового засідання Ольги КРАВЕЦЬ, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи 
за позовом Акціонерного товариства “УКРНАФТА”, місто Київ 
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Техноваги”, місто Львів 
про стягнення 151 110,00 грн. 

За участі представників сторін:
від позивача: Янсон Антон Олександрович – старший юрисконсульт юридичної служби (Схід) НГВУ «Полтаванафтогаз» АТ «Укрнафта» ( довіреність №01/01/07-685/д від 27.11.2025); присутній в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку “ВКЗ”;
від відповідача: не з`явився;

Процес.
На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства “УКРНАФТА” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Техноваги” про стягнення 151 110,00 грн штрафу. 
Ухвалою від 02.03.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, постановив розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного провадження та призначив розгляд справи по суті на 17.03.2026 об 11:00 год. 
Копія ухвали Господарського суду Львівської області від 02.03.2026 про відкриття провадження у справі та призначення розгляду справи по суті на 17.03.2026 об 09:45 год, була доставлена позивачу та відповідачу до їх електронних кабінетів в підсистемі «Електронний суд», що підтверджується довідками про доставку електронних листів від .03.2026. 
Протокольною ухвалою від 17.03.2026 суд відклав судове засідання на 07.04.2026 об 11:30 год, відсутньому в судовому засіданні представнику відповідача, суд в порядку статті 121 Господарського процесуального кодексу України, надіслав ухвалу-повідомлення про дату та час наступного судового засідання. Участь у судовому засіданні представників сторін у справі не визнавалася судом обов`язковою. 
Представник позивача в судове засідання 07.04.2026 для розгляду справи по суті в режимі відеоконференції з`явився, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю. 
Відповідач явки повноважного представника в судове засідання 07.04.2026 для розгляду справи по суті не забезпечив. Відзив, заяви, клопотання, в тому числі про відкладення розгляду справи, від відповідача станом на дату та час проведення судового засідання до суду не надходили. Явка представника відповідача в судове засідання 07.04.2026 не визнавалась судом обов`язковою.
Враховуючи належне повідомлення сторін про дату судового засідання, достатність документів наявних у матеріалах справи для вирішення спору по суті, беручи до уваги те, що явка представника відповідача в засідання обов`язковою не визнавалась, суд дійшов висновку вирішення спору по суті. 
Відводів складу суду та секретарю судового засідання сторонами не заявлено. 
Відзив у встановлений судом строк відповідачем не подано.
Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У судовому засіданні 07.04.2026 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Суть спору та правова позиція сторін.
Позиція позивача. 
В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що між Акціонерним товариством “УКРНАФТА” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Техноваги” було укладено договір поставки №1/3152-МТР/25 від 18.06.2025, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар: вага автомобільна тензометрична 60 тон, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його відповідно до умов договору.
Крім того, відповідач відповідно до п.1.22. «Особливих вимог» технічної специфікації (додатку№ 2 до договору) зобов`язувався виконати ряд підрядних робіт та послуг. 
Однак, відповідач свої зобов`язання щодо строків поставки товару вчасно не виконав, строк поставки товару був порушений через наявність недоліків в частині виконання робіт та надання послуг, внаслідок чого позивач, нарахував відповідачу штраф у розмірі 151 110,00 грн. 
Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача 151 110,00 грн штрафу. 
Позиція відповідача.
Відповідач відзиву на позовну заяву у строк, визначений судом, не подав, проти позову не заперечив. 
Обставини встановлені судом. 
18.06.2026 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство «Техноваги», (далі-постачальник, в рішенні–відповідач), в особі директора Клоса Ігора Миколайовича, що діє на підставі Статуту, з однієї сторони, та Публічним акціонерним товариством «Укрнафта», (далі - покупець, в рішенні- позивач) в особі директора з виробництва ПАТ «Укрнафта» Кукури Богдана Михайловича, який діє на підставі довіреності, посвідченої 06 червня 2025 в місті Києві, Україна, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бовою Альоною Вікторівною, за реєстровим № 644, з іншої сторони, разом іменовані надалі - сторони, уклали даний договір поставки за результатами закупівлі ID UA-2025-05- 15-006154-а.
Відповідно до пункту 1 договору предмет закупівлі: вага автомобільна тензометрична електронна 60т. На умовах цього договору постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця у погоджені сторонами строки товар, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити такий товар на умовах цього договору.
Відповідно до пункту 2.1 договору номенклатура, кількість, ціна товару визначені у специфікації до даного договору, що є Додатком № 1 до цього договору та є його невід`ємною частиною (далі - специфікація).
Пунктом 2.2. договору передбачено, що інформація про технічні, якісні та кількісні характеристики, умови гарантії товару, перелік супровідних документів, що надаються під час поставки товару, визначені у "технічній специфікації, інформації про технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі”, що є додатком № 2 до цього договору та є його невід`ємною частиною (далі- технічна специфікація).
Відповідно до пункту 2.3. договору якість товару, що поставляється, повинна відповідати вимогам, зазначеним у технічній специфікації.
Технічна специфікація (Додаток №2 до договору) містить таблицю з технічними характеристиками товару, якою визначені вимоги до комплектації (п. 1.7), в тому числі: вантажоприймальна платформа з обмежувачами, які розташовані за габаритами проїжджої частини на висоті 180 мм від проїжджої частини ваг (п. 1.7.1); монолітний залізобетонний фундамент (п. 1.7.2); пандуси з обох сторін (п. 1.7.3); ваговий термінал (індикатор) (п. 1.7.4); тензодатчики (п. 1.7.5); клемні (комутаційні) коробки з грозозахистом (п. 1.7.6); тензометричний кабель (п. 1.7.7); ПЗ (програмне забезпечення сумісне з Windows 10 X64) (п. 1.7.8); пиловологозахист тензодатчиків: ІР 68/IP69k (п. 1.8); пиловологозахист вагового терміналу: ІР65 (п. 1.9); дискретність відліку (ціна поділки), кг: 20 (п. 1.10); матеріал корпусу вагового терміналу: нержавіюча сталь (п. 1.11); індикація ваги: так (п. 1.12); видача даних через інтерфейс RS-232, RS-485, Ethernet: так (п. 1.13); можливість інтеграції даних до ПЗ 1С: так (п. 1.14); матеріал тензодатчиків: нержавіюча сталь (п. 1.15); клас точності тензодатчиків: С3 (п. 1.16); вимоги щодо сертифікації тензодатчиків: сертифіковані в Україні (п. 1.17); діапазон робочих температур вантажоприймального пристрою, С, -30… +50 (п. 1.18).
Пунктом 1.22 «Особливі вимоги» технічної специфікації (Додаток №2 до договору) передбачено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «НВП «Техноваги» зобов`язане виконати ряд підрядних робіт та послуг, а саме:
1.22.1 облаштування фундаменту ваги «під ключ»;
1.22.2 монтаж та пуско-налагоджування ваги на місці експлуатації;
1.22.3 калібрування при допомозі вагоповірочного автомобіля: 5 точок;
1.22.4 налаштування ПЗ на ПК замовника (Windows 10 X64);
1.22.5 навчання персоналу щодо користування вагою та ПЗ.
Пунктом 2 Технічної специфікації (Додаток №2 до договору) визначено, що строк поставки товару: протягом 25 календарних днів з моменту підписання договору.
Відповідно до пункту 3.3. договору загальна ціна договору становить – 839 500,00 грн (вісімсот тридцять дев`ять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок), ПДВ (20%) - 167 900,00 гри (сто шістдесят сім тисяч дев`ятсот гривень 00 копійок), разом з ПДВ – 1 007 400,00 грн (один мільйон сім тисяч чотириста гривень 00 копійок).
Пунктом 4.1. договору сторони узгодили, що платежі за даним договором здійснюються покупцем шляхом перерахування безготівкових грошових коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний у договорі, або на інший рахунок, зазначений у письмовому (в тому числі у формі електронного документу) повідомленні постачальника, підписаному уповноваженою особою постачальника.
Згідно з пунктом 5.1. договору строк поставки, умови поставки (у тому числі які встановлюються відповідно до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів «ІНКОТЕРМС-2020»), орієнтовне місце поставки, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів визначаються в Технічній специфікації. Про точне місце поставки товару покупець письмово повідомляє постачальника протягом 5 робочих днів з дати підписання цього договору.
Відповідно до пункту 5.5. договору датою поставки товару вважається дата підписання сторонами відповідної видаткової накладної (у випадку, якщо постачальником товару є резидент України) або акту приймання- передачі товару (у випадку, якщо постачальником товару є нерезидент України). Підписання видаткової накладної або акту приймання-передачі здійснюється покупцем після приймання за кількістю та якістю (у тому числі після зняття усіх зауважень) та здійснення вхідного контролю (якщо такий передбачено умовами Технічної специфікації).
Пунктом 5.6. договору передбачено, що право власності на товар переходять від постачальника до покупця з моменту підписання сторонами відповідної видаткової накладної (у випадку, якщо постачальником товару є резидент України) або акту приймання-передачі товару (у випадку, якщо постачальником товару є нерезидент України) згідно з умовами даного договору.
При цьому, товарно-транспортні накладні та інші товарно-супровідні документи не є документами, що свідчать про прийом товару за кількістю та якістю.
Позивач зазначив, що договір підписаний сторонами 18.06.2025, отже з урахуванням визначеного договором строку поставки товару, а саме протягом 25 календарних днів з моменту підписання договору, відповідач в строк до 13.07.2025 (включно) зобов`язаний був поставити товар, виконати передбачені договором підрядні роботи та надати послуги.
Однак, строк поставки товару був порушений з огляду на наявність недоліків в частині виконання робіт та надання послуг, що підтверджується актом обстеження ваги автомобільної від 07.08.2025.
Акт обстеження ваги автомобільної від 07.08.2025 був надісланий відповідачу разом листом №01/01/13/10/28/02-02/01/12991 від 12.08.2025 з вимогою усунути недоліки, а саме надати проект на облаштування залізобетонного фундаменту під вагою, виконавчу документацію на фундамент (порушення Національного Стандарту України «Настанова щодо проведення земляних робіт, улаштування основ та спорудження фундаментів» ДСТУ-Н Б В.2.1- 28:2013, п. 1.7., та п. 1.4.).
Також актом обстеження ваги автомобільної від 07.08.2025 встановлено, що поверхня фундаменту має нерівності, що призводить до того, що конструктивні елементи ваги не мають повного обпирання на фундамент; не дотримані вимоги щодо установки на одному рівні з приймальною платформою під`їздних пандусів (допустиме відхилення до 1 см);відшарування лакофарбового покриття на поверхні відбійників на платформі; не підтверджені заявлені метрологічні характеристики ваги в межах всього діапазону вимірювання, відсутній протокол калібрування ваги (п. 1.22.3 Технічної специфікації (Додаток №2 до договору) та не проведено навчання працівників Акціонерного товариства «УКРНАФТА» (позивача).
З приводу усунення недоліків між сторонами велись перемовини та листування, за наслідками яких відповідач погодився усунути недоліки, що підтверджується наявними в матеріалах справи листами №01/01/13/10/28/02-02/01/12991 від 12.08.2025, №1408/1 від 14.08.2025, №01/0/13/10/28/02-02/01/13122 від 14.08.2025, №13/3152-МТР/25 від 19.08.2025, №01/01/13/10/28/02-02/01/138-08 від 26.08.2025, №2908/1 від 29.08.2025, №01/01/13/10/28/02-02/01/14741 від 11.09.2025.
Пунктом 8.1. договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим договором.
Відповідно до пункту 8.2. договору у разі прострочення постачальником виконання зобов`язань з поставки товару покупець має право нарахувати постачальнику:
- за прострочення до 30 днів - штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару;
-за прострочення від 30 днів і більше - штраф у розмірі 15% від вартості не поставленого або несвоєчасно поставленого товару, який постачальник зобов`язаний сплатити. Ненадання разом з товаром супровідних документів, передбачених Технічною специфікацією, є порушенням строків поставки товару
Відповідач порушив свої зобов`язання, щодо строків поставки товару по договору про закупівлю товару №1/3152-МТР/25 від 18.06.2025 на суму 1 007 400,00 грн, через наявність недоліків в частині виконання робіт та надання послуг, у зв`язку з чим позивач відповідно до пункту 8.2. договору нарахував відповідачу 15% штрафу, що становить 151 110,00 грн. 
Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача 151 110,00 грн штрафу.
Висновки суду.
Згідно статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. 
Згідно частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 
Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Статтею 527 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
Згідно статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як встановлено судом, підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір про закупівлю товару №1/3152-МТР/25.
До спірних правовідносин застосовуються положення чинного законодавства про поставку, купівлю-продаж, та надання послуг.
Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму. 
Згідно з частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Статтею 638 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).
Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. 
Відповідно до частини 1 статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:
1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;
2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.
Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.
Стаття 599 Цивільного кодексу України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У зв`язку з тим, договір поставки №13/3152-МТР/25 підписано сторонами 18.06.2025, то відповідач відповідно до пункту 2 Технічної специфікації (додаток № 2 до договору) з урахуванням визначеного договором строку поставки товару (протягом 25 календарних днів) зобов`язаний був поставити товар, виконати передбачені договором підрядні роботи та надати послуги у термін до 14.07.2025 включно. 
Проте, строк поставки товару був порушений через наявність недоліків в частині виконання робіт на надання послуг, що підтверджується актом обстеження ваги автомобільної від 07.08.2025.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Згідно з частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Товариство з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Техноваги” (відповідач) усунув недоліки шляхом демонтажу вагового обладнання з існуючого фундаменту; влаштування фундаменту ваги відповідно до оновленого та погодженого сторонами проекту; повторний монтаж вагового обладнання на новий фундамент; виправлення недоліків лакофарбового покриття обладнання; проведення випробовувань ваги (з навантаженням 5 точок); встановлення програмного забезпечення та навчання персоналу Акціонерного товариства « Укрнафта».
Відтак, Акціонерне товариство «Укрнафта» прийняла товар 02.12.2025 шляхом підписання видаткової накладної ТВБП-001932, яка виписана Товариством з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Техноваги” (відповідачем) 09.07.2025.
Відповідно до пункту 8.2. договору у разі прострочення постачальником виконання зобов`язань з поставки товару покупець має право нарахувати постачальнику:
- за прострочення до 30 днів - штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару;
-за прострочення від 30 днів і більше - штраф у розмірі 15% від вартості не поставленого або несвоєчасно поставленого товару, який постачальник зобов`язаний сплатити. Ненадання разом з товаром супровідних документів, передбачених Технічною специфікацією, є порушенням строків поставки товару.
У зв`язку з тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Техноваги” (відповідачем) відбулося прострочення поставки товару за договором поставки №13/3152-МТР/25 від 18.06.2025 більш ніж на 30 днів, позивач нарахував відповідачу штраф передбачений пунктом 8.2. договору. 
Розмір штрафних санкцій у відповідності до вимог пункту 8.2. договору розрахований позивачем за формулою: вартість товару, яка зазначена в пункті 3.3. договору х 15% =розмір штрафних санкцій та становить: 1 007 400, 00 х 15% = 151 110,00 грн. 
Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
В силу статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 
1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 
2) зміна умов зобов`язання; 
3) сплата неустойки; 
4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідач порушив свої зобов`язання, оплати штрафу не провів, відтак, як і станом на момент подання позовної заяви, так і станом на дату прийняття рішення (07.04.2026) у відповідача існує заборгованість зі сплати штрафу за договором поставки №13/3152-МТР/25 від 18.06.2025 на суму 151 110,00 грн. 
Судом здійснено перевірку розрахунку штрафу, зробленого позивачем, та встановлено, що під час його проведення позивачем були вірно визначені вихідні дані для розрахунку та математично вірно здійснено розрахунок.
Таким чином, розрахунок штрафу, здійснений позивачем є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам законодавства, умовам договору та фактичним обставинам справи.
Враховуючи наведене, вимога про стягнення 151 110,00 грн штрафу за порушення строків виконання робіт є обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає до задоволення у повному обсязі.
Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Згідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
У відповідності до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 
Стандарт доказування “вірогідності доказів” на відміну від “достатності доказів”, підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду у справі № 904/2357/20 від 21.08.2020.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судові витрати.
Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову до суду позивачем було сплачено судовий збір на загальну суму 2 662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №19709УГ26 від 17.02.2026. 
Оскільки спір виник з вини відповідача, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 662,40 грн відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України необхідно покласти на відповідача.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, частиною 9 статті 165, статтями 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ 
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Техноваги” (79066, Львівська область, місто Львів, вулиця Надійна, будинок 3; ідентифікаційний код юридичної особи 32126739) на користь Акціонерного товариства «УКРНАФТА», (04053, Київська область, місто Київ, провулок Несторівський, будинок 3-5; ідентифікаційний код юридичної особи 00135390) 151 110,00 грн штрафу та 2 662, 40 грн судового збору. 
3. Наказ видати згідно статті 327 Господарського процесуального кодексу України після набрання рішенням суду законної сили. 

Рішення набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Інформація щодо руху справи розміщена в мережі Інтернет на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua.

У зв`язку із перебуванням судді у щорічній відпустці з 13.04.2026 по 14.04.2026, повний текст рішення складено та підписано 15.04.2026.

Суддя Сухович Ю.О.