ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21018, тел./факс (0432)55-80-00, (0432)55-80-06 E-mail: inbox@vn.arbitr.gov.ua 
___________________________________________________________________________

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

"07" квітня 2026 р. Cправа № 902/1056/24(902/118/26)  

Господарський суд Вінницької області у складі
головуючого судді Лабунської Т.І.
за участю: секретаря судового засідання - Марчук А.П.
за відсутності учасників справи
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛЮС ГУРМАН" (23013, Вінницька обл., Барський р-н, сільрада Івановецька, (за межами населеного пункту) Урочище Гурман, буд. 1, кімн. 7, код 42169150)
до: Товариства з обмеженою відповідальністю "СОСОНІВКА-АГРО" (вул. Миру, буд. 15, с. Сосонівка, Харківський рн., Харківська обл., 63225, код 35777064) 
про стягнення заборгованості у розмірі 151 897,32 грн.
в межах справи № 902/1056/24
за заявою: Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (вул. Алмазова Генерала, буд. 4а, м. Київ, 01011, код 14305909)
до: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛЮС ГУРМАН" (23013, Вінницька обл., Барський р-н, сільрада Івановецька, (за межами населеного пункту) Урочище Гурман, буд. 1, кімн. 7, код 42169150)
про банкрутство 
В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області знаходиться справа № 902/1056/24 за заявою АТ "Райффайзен Банк" про банкрутство ТОВ "ПЛЮС ГУРМАН".
Провадження у справі знаходиться на стадії ліквідаційної процедури, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Карасюка О.В.
30.01.2025 до суду від ТОВ "ПЛЮС ГУРМАН" надійшла позовна заява до ТОВ "СОСОНІВКА-АГРО" про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу в розмірі 151 897,32 грн., з яких: 73 218,22 грн. - основний борг, 16 883,60 грн. - інфляційні втрати, 6078,11 грн. - 3% річних, 55 717,39 грн. - штрафні санкції.
Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30.01.2026 (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи № 902/1056/24(902/118/26), вказаний позов передано на розгляд судді Лабунській Т.І. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19.04.2023 між ТОВ "ПЛЮС ГУРМАН" та СТОВ "СОСОНІВКА АГРО" було укладено Договір купівлі-продажу № 1904к1 від 19.04.2023, відповідно до якого відповідачу було поставлено товар на загальну суму 423 218,22 грн. 
Внаслідок неналежного виконання умов вказаного договору, що полягало у частковій сплаті поставленого товару на суму 350 000,00 грн, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на момент подання позовної заяви становить 151 897,32 грн, з яких: 73 218,22 грн - розмір основної суми заборгованості, 16 883,60 грн - розмір нарахованих позивачем інфляційних втрат, 6078,11 грн - розмір нарахованих позивачем трьох процентів річних та 55 717,39 грн - розмір нарахованих позивачем штрафних санкцій.
Ухвалою суду від 03.02.2026 відкрито провадження у справі № 902/1056/24(902/118/26). Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 18.03.2026.
Ухвалою суду від 18.03.2026 було оголошено перерву в судовому засіданні з розгляду справи № 902/1056/24(902/118/26) до 07.04.2026.
На визначену дату учасники справи не з"явилися.
Ухвала суду від 18.03.2026 направлена до електронного кабінету позивача та відповідача в підсистемі ЄСІТС, отримана останніми 19.03.2026, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.
Враховуючи вищевикладене, судом було вжито усіх належних заходів щодо повідомлення сторін про розгляд справи у суді, проте відповідач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні.
Ч. 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд враховує, що неявка сторін чи їх представників в судове засідання не є перешкодою для розгляду справи.
За приписами ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у ч. 9 ст. 165 ГПК України.
Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників судового процесу, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог ухвали Господарського суду Вінницької області від 13.01.2025 по справі № 902/1056/24 уповноваженими посадовими особами Бюро економічної безпеки було надано ліквідатору ТОВ "ПЛЮС ГУРМАН" арбітражному керуючому Карасюку О.В. витребувані документи, у тому числі і копію договору купівлі-продажу № 1904к1 від 19.04.2023 разом із додатками та видатковими накладними. Вказане підтверджується відповіддю Бюро економічної безпеки від 22.12.2025.
Також позивачем надано отриманий від Офісу Генеральної прокуратури письмовий дозвіл на розголошення отриманих копій первинних документів та їх використання в судових процесах з метою стягнення дебіторської заборгованості з боржників Товариства, що підтверджується відповіддю Офісу Генерального прокурора № 08/1-1821-23 від 03.12.2025.
Матеріалами справи підтверджується, що 19.04.2023 між ТОВ "ПЛЮС ГУРМАН" як продавцем та СТОВ "СОСОНІВКА-АГРО" як покупцем було укладено Договір купівлі-продажу № 1904к1.
Відповідно до 1.1. Договору передбачено, що продавець зобов`язується передати у власність покупця с/г продукцію 2022 року - надалі "товар", кількість і ціна якої визначаються в додатках - специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Договору, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити цей товар в порядку та на умовах цього Договору.
Розділом 2 Договору "Сума договору і порядок оплати" було передбачено такі положення:
2.1. Ціна товару визначається сторонами в специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Договору. 
2.2. Загальна сума Договору визначається, виходячи з вартості товару у відповідності з усіма специфікаціями до цього договору. 
2.3. Умови оплати товару, в тому числі і по окремим партіям переданого товару, узгоджуються сторонами в додатках до договору - специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Договору. 
2.4. Форма оплати: безготівковий розрахунок. За окремим погодженням сторін можлива до застосування будь-яка інша форма оплати, передбачена чинним законодавством України та зазначена в специфікації.
Пунктом 3.6. Договору встановлено, що приймання товару покупцем здійснюється на підставі: - по кількості: згідно видаткової накладної; - за якістю: у відповідності з вимогами ДСТУ та додатковими вимогами покупця до товару, які вказуються у специфікаціях на поставку конкретної партії товару.
За порушення умов Договору винна сторона відшкодовує спричинені цим збитки у порядку, передбаченому чинним законодавством. Під порушення умов договору, в тому числі розуміється порушення умов, зазначених у всіх додатках до Договору. Під порушенням умов оплати розуміються, у тому числі порушення умов передоплати та/або оплати за фактично поставлений товар.
Згідно з пунктом 4.5. Договору передбачено, що сторони домовилися, згідно частини 6 статті 232 Господарського кодексу України збільшити термін нарахування штрафних санкцій до 3 (трьох) років з дня коли зобов`язання мало бути виконано.
Відповідно до п. 7.3. Договору всі зміни та доповнення до цього Договору є його невід`ємною частиною, в тому випадку, якщо вони здійснені в письмовій формі і підписані повноважними представниками сторін. Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2023 року, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
У матеріалах справи також міститься копія Специфікація як додаток № 1 від 19.04.2023 до укладеного Договору. Згідно з п. 1 Специфікації за цією Специфікацією продавець зобов`язується передати у власність покупця наступний товар: пшениця 3 класу, кількістю 500 тон, ціна без ПДВ (грн/т) 5 350,88. 
Загальна вартість партії товару становить 3 050 001 грн 60 коп, у т. ч. ПДВ 14 % - 374 561,60 грн (п. 2 Специфікації).
Сторони погодили, що за цією Специфікацією Товар може поставлятися частково (п. 3.1. Специфікації).
Сторони вирішили, що у разі здійснення Покупцем часткової передоплати відповідно до п.6 цієї Специфікації, Товар буде поставлений пропорційно здісненому платежу(п. 3.2. Специфікації).
У відповідності до п. 4 Специфікації поставка Товару по цій Специфікації здійснюється виключно після перерахування Покупцем грошових коштів, передоплати за Товар, протягом 2-х (двох) календарних днів. Датою поставки є дата подання Продавцем Товару в розпорядження Покупця на складі Продавця на базисі поставки.
На виконання умов Договору 21.04.2023 ТОВ "ПЛЮС ГУРМАН" поставило СТОВ "СОСОНІВКА-АГРО" товар на загальну суму 350 018,18 грн, що підтверджується видатковою накладною № 198, 25.04.2023 ТОВ "ПЛЮС ГУРМАН" поставило СТОВ "СОСОНІВКА-АГРО" товар на загальну суму 73 200,04 грн, що підтверджується видатковою накладною № 210.
Суд також звертає увагу на порядок отримання позивачем доказів у цій справі.
Так, Верховний Суд неодноразово зазначав, що допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи забороні використання деяких із них для підтвердження конкретних обставин справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.12.2021 у справі № 905/902/20 (п.6.27), постанови Верховного Суду від 31.05.2022 у справі № 904/3242/18 (п.23), від 07.06.2022 у справі № 922/605/15 (п.40.4), від 05.07.2022 у справі № 904/3866/21 тощо).
Недопустимі докази - це докази, які отримані внаслідок порушення закону або докази, які не можуть підтверджувати ті обставини, які в силу приписів законодавства мають підтверджуватись лише певними засобами доказування. При цьому тягар доведення недопустимості доказу лежить на особі, яка наполягає на тому, що судом використано недопустимий доказ (п.24 постанови Верховного Суду від 31.05.2022 у справі №904/3242/18).
Разом із тим відповідно до частин 1, 2 статті 222 КПК України відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. Слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв`язку з участю в ньому, про їх обов`язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом.
Отже, стаття 222 КПК України встановлює недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування без отримання дозволу.
Аналогічну позицію Верховний Суд виклав у постановах від 11.11.2021 у справі № 910/8482/18 (910/4866/21), від 20.10.2021 у справі № 910/10222/19, від 30.09.2021 у справі № 927/741/19, від 06.07.2022 у справі № 914/1979/18.
У матеріалах справи міститься письмовий дозвіл прокурора на розголошення відомостей досудового розслідування у кримінальному провадженні № 72023000500000086, зокрема, на використання копій матеріалів кримінального провадження під час звернення до суду з метою стягнення дебіторської заборгованості з боржників ТОВ "ПЛЮС ГУРМАН".
Враховуючи зазначене, надані позивачем докази на підтвердження існування заборгованості СТОВ "СОСОНІВКА-АГРО" є належними та допустимими.
Отже, зважаючи на описані вище обставини, матеріалами справи підтверджується укладення між ТОВ "ПЛЮС ГУРМАН" та СТОВ "СОСОНІВКА-АГРО" договору купівлі-продажу № 1904к1 від 19.04.2023 і здійснення ТОВ "ПЛЮС ГУРМАН" на користь СТОВ "СОСОНІВКА-АГРО" поставки товару згідно цього договору в сумі 423 218,22 грн.
Проте всупереч умов договору № № 1904к1 від 19.04.2023 відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував.
Так, у матеріалах справи міститься копія відповіді ГУ ДПС у Вінницькій області № 50872/6/02-32-04-04-15 від 22.11.2024, в якій зазначено всі банківські установи, що обслуговували (обслуговують) рахунки ТОВ "ПЛЮС ГУРМАН", а також відповідей від самих банківських установ, а саме: відповіді Акціонерного товариства "УкрСиббанк" № 31-4-01/07-217-БТ від 22.01.2025, відповіді Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" № 81-15-9/12212-БТ від 13.12.2024, відповіді Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" № 46/12-11/157035/2024/БТ від 25.12.2024, відповіді Акціонерного товариства "Міжнародний інвестиційний банк" № 11/IV-БТ від 27.01.2025, відповіді Акціонерного товариства "Акціонерний банк "Радабанк" № 157-1/10-1-3/2025-БТ від 30.01.2025, відповіді Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" № 20.1.0.0.0/7-241211/61625 від 23.12.2024, відповіді Акціонерного банку "Південний" № 32/001/37131/2024-БТ від 19.12.2024, відповіді акціонерного товариства "ОТП Банк" № 73-1-1/4656-БТ від 12.12.2024, разом із якими також залучено виписки по банківських рахунках ТОВ "ПЛЮС ГУРМАН".
Згідно із наданих виписок було встановлено, що СТОВ "СОСОНІВКА-АГРО" здійснило 20.04.2023 часткову оплату поставленого товару у розмірі 350 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку № НОМЕР_1 , що відкрито в Акціонерному товаристві "Міжнародний інвестиційний банк". 
Отже, беручи до уваги викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що наявними у справі доказами підтверджується заборгованість СТОВ "СОСОНІВКА-АГРО" перед ТОВ "ПЛЮС ГУРМАН" у розмірі 73 218,22 грн основної заборгованості.
Позивачем також було здійснено нарахування інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені станом на дату звернення з позовними вимогами, згідно з яким такі суми становлять: 16 883,60 грн - розмір інфляційних втрат, 6078,11 грн - розмір трьох процентів річних за період з 26.04.2023 по 30.01.2026 та 55 717,39 грн - розмір штрафних санкцій за період з 26.04.2023 по 27.08.2025.
Перевіривши правильність їх нарахування, судом встановлено обґрунтованість заявлених сум стягнення, з урахуванням яких суд дійшов висновку про правомірність стягнення з СТОВ "СОСОНІВКА-АГРО" на користь ТОВ "ПЛЮС ГУРМАН" грошових коштів у сумі 151 897,32 грн, з яких: 73 218,22 грн - розмір основної суми заборгованості, 16 883,60 грн - розмір інфляційних втрат, 6078,11 грн - розмір трьох процентів річних та 55 717,39 грн - розмір штрафних санкцій.
У матеріалах справи також містяться докази звернення позивача з вимогою сплатити заборгованість у добровільному порядку, що підтверджується претензією-вимогою № 02-01/79-178 від 13.06.2025, яка залишена відповідачем без реагування.
Відповідно до ст. 509 ЦК кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Ст. 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з положеннями ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.
Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Укладений між позивачем та відповідачем договір є договором купівлі-продажу, до якого застосовуються положення глави 54 ЦК України.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Ст. 664 ЦК України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це.
За приписами ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Отже, двосторонній характер договору купівлі-продажу зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. З укладенням такого договору продавець бере на себе обов`язок передати у власність покупця товар належної якості і водночас набуває права вимагати його оплати, а покупець зі свого боку набуває права вимагати від продавця передачі цього товару та зобов`язаний здійснити оплату.
Суд бере до уваги також те, що доказами реального здійснення господарської операції є первинні документи, які підтверджують фактичну поставку товарів продавцем та їх отримання покупцем, а також документи, що підтверджують факт використання придбаних товарів у власній господарській діяльності покупця (постанова Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 804/15389/15, постанова Верховного Суду від 26.03.2019 у справі № 925/291/18).
За своєю правовою природою первинні документи є документами, які посвідчують виконання зобов`язань (констатують, фіксують певні факти господарської діяльності в правовідносинах між сторонами) та мають юридичне значення для встановлення обставин такого виконання (постанова Верховного Суду від 10.02.2020 у справі № 909/146/19).
Відповідно до абз. 1 п. 1.7 постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" від 17.12.2013 року № 14 якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов`язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов`язку негайного виконання; такий обов`язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 ЦК України.
Разом з тим, на час розгляду справи судом відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за укладеним договором у добровільному порядку.
Письмовими матеріалами справи підтверджується, що заборгованість відповідача за договором купівлі-продажу становить 151 897,32 грн, з яких: 73 218,22 грн - розмір основної суми заборгованості, 16 883,60 грн - розмір інфляційних втрат, 6078,11 грн - розмір трьох процентів річних та 55 717,39 грн - розмір штрафних санкцій.
Відповідач, не подавши до суду відзив, вимог позивача не спростував, доказів виконання грошового зобов`язання за умовами договору не надав.
Відтак, суд вважає доводи позивача та надані ним докази є вірогідними та не спростованими відповідачем, відносно укладення сторонами договору, отримання відповідачем поставленого товару, а також неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по оплаті поставленого товару в повному обсязі. 
Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 151 897,32 грн, з яких: 73 218,22 грн - розмір основної суми заборгованості, 16 883,60 грн - розмір інфляційних втрат, 6078,11 грн - розмір трьох процентів річних та 55 717,39 грн - розмір штрафних санкцій, - правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Згідно з положеннями ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
Судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.
Згідно з ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані, підтверджуються належними та допустимими докази, а тому підлягають задоволенню, з наведених вище мотивів.
Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухвалені рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
З огляду на наведене, на відповідача покладаються витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2 622,40 грн.
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 2, 3, 11, 12, 13, 15, 18, 73, 74, 76-79, 86, 123, 126, 129, 196, 210, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 252, 255, 256, 326, 327 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "СОСОНІВКА-АГРО" (код за ЄДРПОУ 35777064, місцезнаходження: 63225, Харківська обл., Харківський р-н, село Сосонівка, вул. Миру, буд. 15) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Плюс Гурман" (код за ЄДРПОУ 42169150, місцезнаходження: 23013, Вінницька обл., Жмеринський р-н, с. Іванівці урочище Гурман буд. 1, кім. 7) грошові кошти у розмірі 151 897,32 грн, з яких: 73 218,22 грн - розмір основної суми заборгованості, 16 883,60 грн - розмір інфляційних втрат, 6078,11 грн - розмір трьох процентів річних та 55 717,39 грн - розмір штрафних санкцій, а також 2 622,40 грн - витрат на сплату судового збору.
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
4. Згідно з приписами ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
5. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
6. Копію рішення надіслати до електронних кабінетів у системі ЄСІТС та на електронні адреси: ліквідатору ТОВ "ПЛЮС ГУРМАН", арбітражному керуючому - Карасюку О.В. -  ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ТОВ "СОСОНІВКА-АГРО" -ІНФОРМАЦІЯ_2.

Повне рішення складено 10 квітня 2026 р.

Суддя Лабунська Т.І.  

віддрук. прим.:
1 - до справи;
2 - ТОВ "СОСОНІВКА-АГРО" (вул. Миру, буд. 15, с. Сосонівка, Харківський рн., Харківська обл., 63225)