Справа № 693/48/26 
Провадження № 2/693/300/26

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

21.04.2026р. м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області в особі судді – Коцюбинської Ю.Д., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням, але без виклику сторін та без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обгрунтування позовних вимог вказав, що 27.11.2023р. між ОСОБА_1 та ТОВ «Селфі Кредит» у вигляді електронного документа укладено договір №1143794, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 8200 грн. на умовах визначених кредитним договором, а споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. 
Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. 
Однак, відповідач не виконала належним чином умов кредитного договору, у зв?язку з чим у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором, яка станом на дату подання позову становить 45542,8 грн., та включає в себе: заборгованість за тілом кредиту – 8200 грн.; заборгованість за процентами – 37342,8 грн.
21.06.2024р. ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір факторингу №21062024. 
Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Селфі Кредит», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №1143794 від 27.11.2023р.
З огляду на вказані обставини, позивач звернувся з даною позовною заявою до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 45542,8 грн., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. 
Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 23.01.2026р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням, але без виклику сторін та без проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Відповідача повідомлено про те, що у провадженні Жашківського районного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом ТОВ «ФК «Кредит Капітал» про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором, що підтверджується поштовим повідомленням з особистим підписом.
11.02.2026р. відповідач подала на позовну заяву відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позову, так як позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про укладення між сторонами кредитного договору, а також не долучено доказів на підтвердження переказу первісним кредитором кредитних коштів на рахунок відповідача. З наданої суду копії платіжного доручення №, не можливо встановити дійсні обставини справи щодо перерахунку первісним кредитором коштів, так як воно не місить обов`язкові реквізити первинного документа, зокрема: найменування банку, від імені якого складений документ, посаду особи, відповідальної за здійснення операції та правильність її оформлення (підпис працівника банку), штамп банківської установи, код банку отримувача коштів та повний номер його банківського рахунку.
12.02.2026р. позивачем подано відповідь на відзив, в якій позивач наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, заперечуючи проти викладених у відзиві обставин, посилаючись на наступне. 
По-перше, при оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належним чином та допустимими доказами.
По-друге, товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі. На підтвердження видачі кредитних коштів позивачем до позовної заяви долучено лист ТОВ «Пейтек» про перерахування коштів позичальнику, який містить усі необхідні реквізити. Ні первинний кредитор ТОВ «Селфі кредит», ні ТОВ «ФК «Кредит капітал» не є за своєю організаційно-правовою структурою банком, тому відповідно до положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018р. №75, виписки по особовим рахункам клієнтів не формуються. ТОВ «Селфі кредит» не створює окремий рахунок для позичальника, а надає кошти на уже існуючий, а отже не може мати доступу до таких рахунків для того аби отримати інформацію щодо вчинених фінансових операцій. Для платіжних операцій по картках товариством використовуються відповідні сертифіковані платіжними системами сервіси. Захист реквізитів карт у базах даних таких сервісів відповідає міжнародному стандарту РСІ DSS, у зв`язку з чим вищевказане доручення не містить повних реквізитів банківської карти.
По-третє, відсутність виписки за картковим рахунком відповідача не може бути підставою для відмови у позові, оскільки вона містить банківську таємницю з обмеженим доступом, у зв`язку з чим позивачем, з метою отримання інформації про підтвердження перерахування коштів саме відповідачу, було заявлено клопотання про витребування доказів. 
13.03.2026р. Жашківським районним судом Черкаської області постановлено ухвалу про витребування доказів.
10.04.2026р. на виконання ухвали суду АТ «Універсал банк» надіслано лист, в якому повідомляється, що транзакція здійснена 27.11.2023р. в сумі 8200,00 грн. на банківську картку № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) була успішною та зарахована на відповідний рахунок власника банківської карти № НОМЕР_1 . 
Відповідно до ч.2 ст.279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Частиною 2 ст. 275 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Встановлені судом обставини та докази.
27.11.2023р. між ОСОБА_1 та ТОВ «Селфі Кредит» у вигляді електронного документа укладено договір №1143794 про надання споживчого кредиту за продуктом «NevShort», відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти на умовах визначених кредитним договором, а споживач зобов`язалася одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. 
Відповідно до умов п. 1. Договору, кредитодавець зобов`язався на умовах визначених цим Договором, на загальний строк 350 дні (п. 1.4. Договору) надати позичальнику кредит у сумі 8200,00 грн. (п. 1.3. Договору), а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит та сплатити проценти за користування кредитом у встановлені терміни (дати) повернення кредиту, визначені у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору (п. 1.4. Договору).
Згідно із п. 1.5.1. стандартна процентна ставка становить 2,2% в день.
Згідно із п. 1.5.1. знижена процентна ставка становить 0,44% в день.
Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування на рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача №444411-------2044 (п. 2.1. Договору).
Відповідно до п. 9.2. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами Сторін та діє до закінчення строку, зазначеного в п. 1.4. Договору.
Договір про споживчий кредит підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором Т973 27.11.2023 о 16:40:10 ОСОБА_1 .
До договору додано графік платежів за договором про споживчий кредит, інформаційне повідомлення від споживача фінансових послуг, паспорт споживчого кредиту, довідку про ідентифікацію клієнта та повідомлення ТОВ «Пейтек» про перерахунок коштів в сумі 8200,00 грн.
Згідно розрахунку заборгованості станом на 21.06.2024р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 45542,80 грн. та складається із: заборгованості за тілом кредиту в сумі 8200 грн. та заборгованості за процентами в сумі 37342,80 грн.
Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала.
21.06.2024р. ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», уклали Договір факторингу №21062024, відповідно до якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Селфі Кредит», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №1143794 від 27.11.2023р., що підтверджується Реєстром Боржників до договору факторингу, актом приймання-передачі Реєстру боржників та платіжною інструкцією.
Таким чином, факт правомірності укладення договору факторингу та перехід до позивача права вимоги заборгованості від відповідача у розмірі 45542,80 грн. є доведеним та підтверджується належними доказами.
Позивач звертався до відповідача із претензією про погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, однак відповіді відповідач не надав.
Нормативне обґрунтування та висновки.
У відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні позову, так як позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про укладення між сторонами кредитного договору, а також не долучено доказів на підтвердження переказу первісним кредитором кредитних коштів на рахунок відповідача. З наданої суду копії платіжного доручення №, не можливо встановити дійсні обставини справи щодо перерахунку первісним кредитором коштів, так як воно не місить обов`язкові реквізити первинного документа, зокрема: найменування банку, від імені якого складений документ, посаду особи, відповідальної за здійснення операції та правильність її оформлення (підпис працівника банку), штамп банківської установи, код банку отримувача коштів та повний номер його банківського рахунку.
Позивач у відповіді на відзив наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, заперечуючи проти викладених у відзиві обставин, так як у листі ТОВ «Пейтек» про перерахування коштів позичальнику містяться усі необхідні реквізити. Ні первинний кредитор ТОВ «Селфі кредит», ні ТОВ «ФК «Кредит капітал» не є за своєю організаційно-правовою структурою банком, тому відповідно до положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018р. №75, виписки по особовим рахункам клієнтів не формуються.
Що стосується підписання договору між сторонами.
Пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору. Відповідно до змісту ч. 3 вказаної статті, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
На підставі ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
За ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Таким чином, суд дійшов висновку, що Договір №1143794 про надання споживчого кредиту за продуктом «NevShort» від 27.11.2024р. підписаний Заікою Оксаною Іванівною за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора, чим підтверджено укладання між нею та ТОВ «Селфі Кредит» такого правочину, оскільки без здійснення входу на сайт кредитора за допомогою логіну та пароля до особистого кабінету, внесення свої персональних даних, номера телефону, договір між сторонами не був би укладений, а відтак сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.
Що стосується первинних документів та перерахування коштів відповідачу.
Товариство з обмеженою відповідальністю є видом господарських товариств, яке має свій статут, і не є банківською установою.
Відповідно до п.п1) п.1 ч.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансова установа це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.
Тобто, товариство позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, здійснювати перекази на їхні рахунки і, відповідно не може формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками, тому користується послугами інших організацій, які мають право здійснювати послуги з переказу коштів у безготівковій формі.
 
Крім того, Платіжна банківська картка містить захищені та притаманні лише конкретній особі обов`язкові реквізити, які дають змогу ідентифікувати платіжну систему та емітента. Надання Кредитору відомостей щодо захищеного номера банківської карти для здійснення переказу грошових коштів, які відомі лише відповідачу, свідчить що попередньо (до зарахування коштів) сторонами були узгоджені всі істотні умови договору, в тому числі і спосіб здійснення перерахування кредитних коштів відповідно до умов кредитного договору.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
У відповідності до п.п. 1.2 п.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, первинні документи - це документи, створені у паперовій або в електронній формі, які містять відомості про господарські операції (платіжні доручення, касові та меморіальні ордери, рахунок-фактура, накладні, чеки, квитанції тощо).
Відповідно до п.п.14 п.3 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 75 від 04 липня 2008 року, первинний документ - документ, який містить відомості про операцію.
Відповідно до п.46 вказаного Положення відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками здійснюється на підставі платіжних інструкцій, наданих/складених відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України з питань безготівкових розрахунків та виконання міжбанківських платіжних операцій в Україні в національній валюті.
Згідно п.62 цього ж Положення виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із клієнтських рахунків обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.
У відповідності до п.63 Положення виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить відповідні реквізити.
Відповідно до п.35 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, первинні бухгалтерські документи, формуються, складаються та зберігаються в установі банку, який видав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку.
У відповідності до умов кредитного договору, кошти надаються позичальнику у безготівковій формі на банківську картку, вказану позичальником при укладанні кредитного договору і ідентифікація позичальника здійснюється банком-емітентом, яким видано картку. Отже, доступ до виписок по картці, на яку перераховано кредитні кошти, має банк-емітент та відповідач. Ні первісний кредитор (ТОВ «Селфі Кредит») ні позивач (ТОВ «ФК« Кредит-Капітал») не мало та не має доступу до даної інформації, так як дана інформація є банківською таємницею.
Тобто, відповідач як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписку по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів.
Однак, відповідачем не надано суду належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок їй не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідач не позбавлена можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до такої інформації. 
З метою отримання інформації про підтвердження перерахування коштів саме відповідачу судом за клопотанням представника позивача у банка-емітента – АТ «Універсал банк» було витребувано інформацію, відповідно до якої встановлено, що транзакція здійснена 27.11.2023р. в сумі 8200,00 грн. на банківську картку № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) була успішною та зарахована на відповідний рахунок власника банківської карти № НОМЕР_1 .
Вказане свідчить, що відповідач отримала від первісного кредитора кредитні кошти у розмірі 8200,00 грн., тобто первісний кредитор виконав свої зобов`язання згідно договору №1143794 про надання споживчого кредиту за продуктом «NevShort» від 27.11.2024р.
Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За змістом ст. 634 ЦК, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що передбачено статтею 610 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 
У відповідності до ч.ч.1,2,3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно частин 1, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проаналізувавши та оцінивши наявні у матеріалах докази, суд дійшов висновку, що позивачем доведено існування заборгованості за кредитним договором, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Щодо стягнення судового збору та витрат на правову допомогу.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України).
01.07.2025р. між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та адвокатом Усенком М.І. укладено договір № 0107 про надання правничої допомоги.
Як вбачається з акту №366 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 12.01.2026р. ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» сплатило адвокату за його послуги 8000 грн.
Частиною четвертою, п`ятою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідач не скористалася своїм правом заявити клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та будь-яких заперечень щодо їх розміру не надала. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн. 00 коп.
При зверненні до суду з позовною заявою позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 1139 від 09.01.2026р.
Статтею 141 ЦПК України установлено порядок розподілу судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, то сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272-273, 274-279, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ: 35234236, адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, 4-й поверх, IBAN: НОМЕР_3 в АТ «Креді Агріколь банк», МФО 300614) заборгованість за кредитним договором № 1143794 від 27.11.2023р. у загальному розмірі 45542 (сорок п`ять тисяч п`ятсот сорок дві) гривень 80 копійок.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ: 35234236, адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, 4-й поверх, IBAN: НОМЕР_3 в АТ «Креді Агріколь банк», МФО 300614) сплачений судовий збір у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Головуючий: Ю. Д. Коцюбинська