ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
26 березня 2026 року справа №360/449/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Луганського окружного адміністративного суду на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2024 року у справі №360/449/24 (головуючий І інстанції Льговська Ю.М.) за позовом ОСОБА_1 до Луганського окружного адміністративного суду, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Державна судова адміністрація України, про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання до вчинення певних дій, -

УСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до Луганського окружного адміністративного суду, третя особа: Державна судова адміністрація України про:
- визнання протиправним та скасування наказу виконуючого обов`язки керівника апарату Луганського окружного адміністративного суду від 19 січня 2024 року № 1/А-ос в частині, що стосується позивача;
- зобов`язання відповідача здійснити з 01 січня 2024 року перерахунок та виплату позивачеві надбавки за вислугу років на підставі частини першої статті 52 Закону України «Про державну службу» на рівні 3 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 50 відсотків посадового окладу, з урахуванням раніше виплачених сум (позовні вимоги викладено з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 01 травня 2024 року).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2024 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ виконуючого обов`язки керівника апарату Луганського окружного адміністративного суду від 19 січня 2024 року № 1/А-ос в частині, що стосується ОСОБА_1 .
Зобов`язано Луганський окружний адміністративний суд (код ЄДРПОУ: 35079949, місцезнаходження: проспект Космонавтів, буд. 18, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400) здійснити з 01 січня 2024 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 (код РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) надбавку за вислугу років на підставі частини першої статті 52 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII на рівні 3 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 50 відсотків посадового окладу, з урахуванням раніше виплачених сум.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Відповідач вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що абзацом першим пункту 12 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено, що у 2024 році заробітна плата державного службовця державного органу, який провів класифікацію посад державної служби, складається з посадового окладу, надбавки за ранг державного службовця, надбавки за вислугу років, місячної або квартальної премії, компенсації за додаткове навантаження та за вакантною посадою, грошової допомоги, що виплачується з наданням щорічної основної оплачуваної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та інших доплат, передбачених законами України.
При цьому абзацом другим пункту 12 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» визначено, що надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 2 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу.
Також абзацом четвертим пункту 12 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено, що норми Закону України «Про державну службу» щодо умов та порядку оплати праці державних службовців застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Отже нормативний акт, прийнятий пізніше, містить застереження щодо застосування норм нормативно-правового акта, прийнятого раніше, що вказує на обґрунтованість застосування акту, що вступив в дію пізніше (ч. 3 ст. 66 Закону України «Про правотворчу діяльність»).
Відповідач наголошує, що вказані норми Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» неконституційними не визнавались та не скасовувались, а тому підлягають застосуванню.
Тобто державним службовцям державних органів, які провели класифікацію посад державної служби, надбавка за вислугу років у 2024 році має встановлюватися на рівні 2 відсотків від посадового окладу за кожний рік стажу державної служби та не може перевищувати 30 відсотків посадового окладу.
Відповідач також зазначає, що ним у 2024 році проведена класифікація посад державної служби. У штатному розпису визначено новий посадовий оклад, в т.ч. «секретаря судового засідання», а надбавка за вислугу років визначена в розмірі п.12 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік».
Після проведення класифікації посад державної служби та відповідно до штатного розпису Луганського окружного адміністративного суду на 2024 рік посадовий оклад секретаря судового засідання з 01.01.2024 збільшився та складав 11 855 а до проведення класифікації посад складав 6500. Більш того, Луганським окружним адміністративним судом в квітні 2024 року проведено повторну класифікацію посад державної служби в тому числі і секретарів судового засідання, що в свою чергу стало підставою до збільшення посадового окладу секретарів судового засідання, у зв`язку з чим 20.08.2024 затверджено перелік змін до штатного розпису Луганського окружного адміністративного суду на 2024 рік та починаючи з 13.08.2024 посадовий оклад секретаря судового засідання збільшився з 11 855 до 13 633. Наведене свідчить, що посадовий оклад позивачки у 2024 році, після затвердження у січні 2024 року штатного розпису збільшився більше ніж на 82%, порівняно до проведення класифікації посад державної служби, а після внесення у серпні 2024 року змін до штатного розпису збільшився більше ніж на 109%. Таким чином, матеріальне забезпечення позивачки у 2024 році значно покращилось порівняно до проведення класифікації посад державної служби.
Позивачка надала відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечує, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.
Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивачка займає посаду секретаря судового засідання Луганського окружного адміністративного суду, є державним службовцем категорії В, якому присвоєно 6 ранг, що підтверджується записами вкладиша до трудової книжки серії НОМЕР_2 від 01 червня 2017 року.
Наказом керівника апарату Луганського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року № 13/А-ос на підставі статей 46, 52 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, Порядку обчислення стажу державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229, ОСОБА_1 з 12 лютого 2021 року встановлено надбавку за вислугу років у розмірі 50 відсотків посадового окладу (стаж державної служби позивача становить 17 років 00 місяців 00 днів).
Наказом виконуючого обов`язки керівника апарату Луганського окружного адміністративного суду від 19 січня 2024 року № 1/А-ос державним службовцям Луганського окружного адміністративного суду у 2024 році встановлено надбавку за вислугу років на державній службі на рівні 2 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу. Відділу планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності доручено здійснити перерахунок розміру надбавок за вислугу років на державній службі з 01 січня 2024 року згідно з додатком, до якого включено позивача (стаж державної служби позивача становить 19 років 10 місяців 21 день).
За змістом наказу його прийнято на виконання пункту 12 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09 листопада 2023 року № 3460-ІХ, статті 46 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, статті 155 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, Положення про апарат Луганського окружного адміністративного суду, затвердженого рішенням зборів суддів Луганського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року № 2/2.2, роз`яснення Національного агентства України з питань державної служби «Щодо умов оплати праці державних службовців державних органів, які провели класифікації посад державної служби» від 10 січня 2024 року № 176 р/з та наказу керівника апарату суду «Про проведення класифікації посад державної служби в Луганському окружному адміністративному суду» від 27 жовтня 2023 року № 74/А-ос.
За довідкою про доходи за січень-березень 2024 року від 30 квітня 2024 року № 02-23/83/2024 позивачеві нараховано та виплачено надбавку за вислугу років на державній службі в розмірі 30 відсотків посадового окладу – 3 556, 50 грн..
Наведені обставини сторонами не оспорюються. Спірним у цій справі є зменшення розміру надбавки за вислугу років державного службовця з 50 до 30 відсотків посадового окладу.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Виключно законами України визначаються організація і діяльність органів виконавчої влади, основи державної служби, організації державної статистики та інформатики (пункт 12 частини першої статті 92 Основного Закону України).
Згідно з частинами другою та третьою статті 5 Закону України «Про державну службу» відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.
Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.
За пунктом 4 частини першої статті 7 Закону України «Про державну службу» державний службовець має право на оплату праці залежно від займаної посади, результатів службової діяльності, стажу державної служби, рангу та умов контракту про проходження державної служби (у разі укладення).
Частиною 1 статті 50 Закону України «Про державну службу» визначено, що держава забезпечує достатній рівень оплати праці державних службовців для професійного виконання посадових обов`язків, заохочує їх до результативної, ефективної, доброчесної та ініціативної роботи.
У відповідності до статтей 46, 50 Закону України «Про державну службу» стаж державної служби дає право на встановлення державному службовцю надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки та передбачено, що заробітна плата державного службовця складається з: - посадового окладу; - надбавки за вислугу років; - надбавки за ранг державного службовця; - виплати за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків тимчасово відсутнього державного службовця у розмірі 50 відсотків посадового окладу тимчасово відсутнього державного службовця; - виплати за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків за вакантною посадою державної служби за рахунок економії фонду посадового окладу за відповідною посадою; - премії (у разі встановлення).
Відповідно до частини 1 статті 52 Закону «Про державну службу» надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 3 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 50 відсотків посадового окладу.
Однак, Верховною Радою України 9 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про Державний бюджет на 2024 рік», пунктом 12 розділу «Прикінцеві положення» якого визначено, що у 2024 році заробітна плата державного службовця державного органу, який провів класифікацію посад державної служби, складається з посадового окладу, надбавки за ранг державного службовця, надбавки за вислугу років, місячної або квартальної премії, компенсації за додаткове навантаження та за вакантною посадою, грошової допомоги, що виплачується з наданням щорічної основної оплачуваної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та інших доплат, передбачених законами України.
Надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 2 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу.
Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в межах спірних правовідносинах до застосування підлягає норма спеціального нормативно-правового акту, а саме частина 1 статті 52 Закону України «Про державну службу», а не пункт 12 розділу «Прикінцеві положення» Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік», яким звужується обсяг прав та гарантій державних службовців, визначених чинним законодавством.
Проте, з таким висновком не погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на наступне.
Стаття 130 Конституції України визначає, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя.
Згідно із частинами першою - п`ятою статті 148 Закон України « Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Видатки загального фонду Державного бюджету України на утримання судів належать до захищених статей видатків Державного бюджету України.
Згідно із частиною першою статті 150 Закону № 1402-VIII призначення на посади державних службовців, працівників, які виконують функції з обслуговування, оплата праці та соціальні гарантії працівників апаратів місцевих, апеляційних судів, вищих спеціалізованих судів, апарату Верховного Суду, секретаріатів Вищої ради правосуддя і Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, ДСА України, Служби судової охорони врегульовано нормами законодавства про державну службу з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Правовий статус державного службовця та коло його основних прав, гарантій і обов`язків визначено у Законі № 889-VIII.
У статті 1 цього Закону визначено поняття «державний службовець», яким є громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.
Згідно із частиною другою статті 50 Закону № 889-VIII заробітна плата державного службовця складається, зокрема, з: 1) посадового окладу; 2) надбавки за вислугу років; 3) надбавки за ранг державного службовця; 6) премії (у разі встановлення).
Відповідно до частини 1 статті 52 Закону «Про державну службу» надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 3 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 50 відсотків посадового окладу.
Водночас, Верховною Радою України 9 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про Державний бюджет на 2024 рік» № 3460-ІХ (далі - Закон № 3460-ІХ), пунктом 12 розділу «Прикінцеві положення» якого визначено, що у 2024 році заробітна плата державного службовця державного органу, який провів класифікацію посад державної служби, складається з посадового окладу, надбавки за ранг державного службовця, надбавки за вислугу років, місячної або квартальної премії, компенсації за додаткове навантаження та за вакантною посадою, грошової допомоги, що виплачується з наданням щорічної основної оплачуваної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та інших доплат, передбачених законами України.
Надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 2 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу.
Також встановлено, що норми Закону № 889-VIII щодо умов та порядку оплати праці державних службовців застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Отже, норми Закону № 889-VIII щодо оплати праці державних службовців, які суперечать Закону про державний бюджет, не застосовуються, бо їхню дію зупинено на період чинності відповідних приписів Закону № 3460-ІХ.
Приписи наведеної норми Закону № 3460-ІХ є чинними, неконституційними не визнавалися, а тому правомірно були застосовані відповідачем у спірних правовідносинах.
Колегія суддів також зазначає, що спір в цій справі відповідає ознакам типових справ, визначених пунктом 21 частини першої статті 4 КАС України, сформульованих в зразковій справі, розглянутій Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2026 року в справі № 240/7215/24.
За наслідками розгляду вказаної зразкової справи Велика Палата Верховного Суду виснувала, що нарахування та виплата у 2024 році державним службовцям надбавки за вислугу років має відбуватися з урахуванням вимог пункту 12 розділу «Прикінцеві положення» Закону України від 09 листопада 2023 року № 3460-IX «Про Державний бюджет України на 2024 рік» (далі - Закон № 3460-IX), який зупинив дію приписів Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон № 889-VIII) у частині оплати праці державних службовців і неконституційним у встановленому законом порядку не визнавався, а отже, підлягав застосуванню розпорядником бюджетних коштів стосовно позивачки.
Зазначеною постановою Рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 травня 2025 року у зразковій справі №240/7215/24 скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області про визнання протиправними дій, скасування наказу в частині, зобов`язання вчинити дії.
Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції – скасуванню.
Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
Витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані зі сплатою судового збору, за діючим процесуальним законодавством відшкодуванню не підлягають.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Луганського окружного адміністративного суду на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2024 року у справі № 360/449/24 – задовольнити.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2024 року у справі № 360/449/24 – скасувати.
Прийняти нову постанову.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Луганського окружного адміністративного суду, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Державна судова адміністрація України, про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання до вчинення певних дій – відмовити.
Повне судове рішення складено 26 березня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко