Справа № 504/1424/25 
Номер провадження 2/504/1112/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.03.2026	с-ще Доброслав 	

Доброславський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Литвинюк А.В.,
секретаря судового засідання Данько Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України, в особі представника Попсуй Олександра Олександровича до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, 
встановив:
Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просив стягнути відшкодування понесених витрат у розмірі 26454,85 грн, а також суму сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2025 року справу розподілено судді Литвинюк А.В.
Ухвалою суду від 02.06.2025 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст.128-130 ЦПК України.
В судове засідання, призначене на 24.03.2026 року представник позивача Попсуй О.О. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, однак, 12.03.2026 року через систему «Електронний суд» звернувся з заявою, в якій просив здійснювати розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 про час та місце судових засідань повідомлялася належним чином, шляхом надсилання ухвали суду та судових повісток на адресу реєстрації, що підтверджується відповіддю №1763385 з Єдиного державного демографічного реєстру від 11.09.2025 року, однак, у призначене судове засідання не з`явилася, про поважність причин відсутності не повідомила, відзив на позовну заяву не надала.
Суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами, ухваливши заочне рішення у справі, за згодою представника позивача, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, оскільки, надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 24.05.2023 року о 20:20 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «VOLVO», державний номерний знак НОМЕР_1 на перехресті рівнозначних доріг вул. Пречистинська – вул. Польова в м. Бориспіль, рухаючись по другорядній дорозі, не надала дорогу автомобілю «TOYOTA AVENSIS», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустила з ним зіткнення.
Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27.06.2023 року (справа №359/5181/23, провадження 3/359/2617/2023) ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності та оголошено усне зауваження. Провадження у справі закрито.
Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
З огляду на викладене та відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, які встановлені постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27.06.2023 року (справа №359/5181/23, провадження 3/359/2617/2023), згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка набрала законної сили.
Тобто, наявність вини в діях ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 24.05.2023 року в силу презумпції судового рішення додатковому доказуванню не підлягає.
В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «TOYOTA AVENSIS», державний номерний знак НОМЕР_2 , належний на праві власності ОСОБА_2 .
На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 не мала чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим 05.06.2023 року власник пошкодженого транспортного засобу «TOYOTA AVENSIS», державний номерний знак НОМЕР_2 – ОСОБА_2 повідомив МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду та звернувся з заявою про отримання відшкодування шкоди.
Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ «TOYOTA AVENSIS», державний номерний знак НОМЕР_2 , з урахуванням ПДВ на запасні частини, але без врахування ВТВ становить 24288,85 грн.
Керуючись ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон України) 16.08.2023 року МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому у розмірі 24068,85 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №974553 від 16.08.2023 року.
Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на визначення розміру шкоди у розмірі 2386,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №973316 від 13.07.2023 року.
Відтак, загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав 26454,85 грн.
Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
За правилами п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Згідно з ч.2 п.22.1 ст.22 Закону України, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У відповідності до п.п.38.2.1,38.2 ст.38 Закону України, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з приписами ст.ст.77,78 ЦПК України докази повинні бути належними та допустимими, зокрема, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, в даному випадку поясненнями сторін.
Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на те, що обставини на які посилався представник позивача знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, не спростовані відповідачем належними та допустимими доказами, виходячи з встановлених судом обставин справи та вимог чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що до позивача перейшло право регресної вимоги до відповідача, а тому вважає наявними підстави для стягнення з відповідача на користь позивача виплаченої останнім суми відшкодування в порядку регресу у розмірі 26454,85 грн. 
Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі 3028,00 грн.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.2,4,5,6,76-78,81,141,263-265,279,280-282,352,354 ЦПК України, ст.ст. 22,1187,1191 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,
вирішив:
Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України, в особі представника Попсуй Олександра Олександровича до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (місцезнаходження: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, код ЄДРПОУ 21647131) відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 26454 гривень 85 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (місцезнаходження: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, код ЄДРПОУ 21647131) понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складання.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя : Литвинюк А. В.