РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2026 року 	м. Рівне	№460/15470/25	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді К.М.Недашківської, розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі – Позивач) до Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області (далі – Відповідач), в якому Позивач просить суд: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо обліку Позивача, як працюючого пенсіонера; зобов`язати Головне правління Пенсійного фонду України в Рівненській області внести відомості до системи персоніфікованого обліку Позивача, як непрацюючого.
Стислий виклад позиції Позивача.
Позивач зазначає, що перебуває на обліку в Пенсійному фонді України та отримує пенсію по інвалідності 2 групи, на виконання рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нараховував та виплачував до 31.12.2024 доплату як непрацюючому пенсіонеру, однак Відповідач припинив здійснювати виплату у зв`язку з тим, що з 01.01.2025 в системі персоніфікованого обліку Позивачка рахується працюючим пенсіонером. Такі дії Відповідача вважає протиправними, тому, Позивач звернувся до суду і просить суд позов задовольнити повністю.
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.
Ухвалою суду від 01.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до статті 229 КАС України. 
Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. 
Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу. 
Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію по інвалідності 2 групи.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду Рівненської області від 29.08.2022 у справі №460/18127/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 02.12.2021 нарахування та виплату ОСОБА_1 доплати до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).
На виконання рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України нараховувало та виплачувало до 31.12.2024 доплату до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", однак з 01.01.2025 припинив здійснювати вказану доплату.
Позивачка звернулась до Відповідача із запитом щодо надання інформації про припинення доплати до пенсії.
Відповідач повідомив Позивачу, що з 01.01.2025 в системі персоніфікованого обліку ОСОБА_1 рахується працюючим пенсіонером в ТОВ «БЕРТЛОКС ГРУП».
Позивачка повторно звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області надавши трудову книжку та відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору.
Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області листом від 28.04.2025 відмовив у поновленні доплати до пенсії у зв`язку з тим, що страхувальник ТОВ «БЕРТЛОКС ГРУП» не подав коригуючі відомості.
Не погодившись з такою відмовою Відповідача, Позивач звернувся до суду.
Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу своїх дій, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд зазначає таке. 
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території, визначені Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” №796-XII від 28.02.1991 (далі – Закон №796-XII).
Метою та завданнями Закону №796-XII є захист громадян, які постраждали внаслідок: 1) Чорнобильської катастрофи; 2) інших ядерних аварій та випробувань; 3) військових навчань із застосуванням ядерної зброї.
Згідно статті 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхувальниками відповідно до цього Закону є: роботодавці: 
-підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1 (крім фізичних осіб, які використовують працю домашніх працівників), 4-1, 10, 14 статті 11 цього Закону; 
-філії, представництва, інші відокремлені підрозділи підприємств та організацій (у тому числі міжнародних), створених відповідно до законодавства України, які мають окремий баланс і самостійно здійснюють розрахунки із застрахованими особами, - для осіб, зазначених у пункті 4 статті 11 цього Закону; 
-іноземні дипломатичні представництва та консульські установи іноземних держав, філії, представництва, інші відокремлені підрозділи іноземних підприємств та організацій, міжнародних організацій, розташованих на території України, - для осіб, зазначених у пункті 5 статті 11 цього Закону;
-підприємства, установи, організації, військові частини та органи, які виплачують заробітну плату (винагороду), грошове забезпечення, допомогу, надбавку або компенсацію, - для осіб, зазначених у пунктах 6-9, 11 і 12 статті 11 цього Закону;
-центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зовнішніх зносин, уповноважений орган центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період, - для осіб, зазначених у пункті 14 статті 11 цього Закону;
-Пенсійний фонд - для осіб, зазначених у пункті 15 статті 11 цього Закону (крім військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, в тому числі тих, які проходять військову службу під час особливого періоду, визначеного законами України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", "Про військовий обов`язок і військову службу", та отримують грошове забезпечення);
-орган, що призначає та здійснює виплату державної допомоги сім`ям з дітьми, - для осіб, зазначених у пункті 16 статті 11 цього Закону.
Відповідно до статті 15 Закону №796-ХІІ платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.
На підставі частини 2 статті 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються: виконавчими органами Пенсійного фонду для:
підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;
обчислення страхових внесків;
визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом;
визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом;
надання застрахованій особі на її вимогу або у випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування";
надання страховикам, що здійснюють страхування довічних пенсій;
надання аудитору, який відповідно до цього Закону здійснює аудит Накопичувального фонду;
обміну інформацією з централізованим банком даних з проблем інвалідності.
Відповідно до пункту 2.21 Постанови №22-1 про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, документами, які підтверджують, що особа не працює (не провадить діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), є: копія наказу (розпорядження) про звільнення з роботи, трудова книжка або відомості про трудову діяльність із реєстру застрахованих осіб, індивідуальні відомості про застраховану особу, що додаються органом, що призначає пенсію, та відомості про відсутність інформації про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця за наявними в органі, що призначає пенсію, даними. 
У разі відсутності у зареєстрованої (взятої на облік) внутрішньо переміщеної особи документів, що підтверджують факт звільнення (припинення зайнятості), факт звільнення з роботи встановлюється на підставі особистої заяви із зазначенням дати, з якої особа не працює, та поясненням обставин, у зв`язку з якими неможливо внести запис у трудову книжку чи надати оригінал трудової книжки, копію наказу (розпорядження) про звільнення.
Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків, останнє нарахування заробітної плати Позивачу здійснено у вересні 2021 року, після чого доходи від трудової діяльності відсутні, а наявні у 2024 році виплати мають соціальний характер.
Таким чином, надані Позивачем докази відповідають вимогам пункту 2.21 зазначеної Постанови та підтверджують відсутність у нього трудових відносин після 2021 року.
Водночас Відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували наведені обставини або підтверджували факт перебування Позивача у трудових відносинах у спірний період.
Тому, відмова відповідача у внесенні в систему персоніфікованого обліку ОСОБА_1 як працюючим пенсіонером є неправомірною.
З метою ефективного захисту прав Позивача суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо обліку Позивача, як працюючого пенсіонер.
При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статті 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Відповідача внести відомості до системи персоніфікованого обліку Позивача, як непрацюючого, суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 23 частини першої статті 4 КАС України, похідна позовна вимога-вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
За правилами частини другої статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема: визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Враховуючи попередній висновок суду про протиправність бездіяльності, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав зобов`язати Відповідача внести відомості до системи персоніфікованого обліку Позивача, як непрацюючого.
Тому, позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.
За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 № 254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваної бездіяльності порядку статті 77 КАС України, а тому права та інтереси Позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання Відповідача Головне правління Пенсійного фонду України в Рівненській області внести відомості до системи персоніфікованого обліку Позивача, як непрацюючого.
Питання щодо розподілу судових витрат у порядку статті 139 КАС України не підлягає вирішенню, оскільки Позивач звільнений від сплати судового збору.
Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд 
В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо обліку ОСОБА_1 , як працюючого пенсіонера.
Зобов`язати Головне правління Пенсійного фонду України в Рівненській області внести відомості до системи персоніфікованого обліку ОСОБА_1 , як непрацюючого пенсіонера.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 

Повний текст рішення складений 26 березня 2026 року 

Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 ) 
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076) 

Суддя       К.М. Недашківська