Справа № 163/14/25 
Провадження № 1-кп/163/55/26 

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2026 року  Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді  ОСОБА_1 
з участю секретаря    ОСОБА_2 ,
прокурора     ОСОБА_3 ,
обвинуваченого    ОСОБА_4 ,
захисника     ОСОБА_5 в режимі відеоконференції,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Ковельського району Волинської області кримінальне провадження №12024035560000254 про обвинувачення
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровськ, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянин України, одруженого, вищої освіти, непрацюючого, раніше не судимого, РНОПП: НОМЕР_1 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3, 4 ст.358 КК України,
в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 у невстановлені досудовим слідством час, дату та місці, будучи особою призовного віку, яка підлягає мобілізації та не має права перетину державного кордону України під час дії запровадженого воєнного стану, переслідуючи мету виїзду за межі території України, в порушення вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнною стану в Україні» від 24.02.2022, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на підроблення посвідчення та іншого офіційного документу, за попередньою змовою групою осіб із невстановленою досудовим розслідуванням особою у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб домовився про виготовлення останнім документів на своє ім`я, які є підставою для виключення з військового обліку, подальшого виїзду за межі України та безперешкодного перетину державного кордону України, вступивши таким чином з вказаною особою у злочинну змову, з якою заздалегідь домовився про виготовлення підробленого пенсійного посвідчення, форма якого встановлена постановою правління Пенсійного фонду України №26-1 від 03.11.2017, та іншого офіційного документа, зокрема, військово-облікового документа, форма якого встановлена постановою Кабінету Міністрів України №559 від 16.05.2024.
Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на підроблення посвідчення та іншого офіційного документу, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, розуміючи, що вказані документи будуть підробленими, за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, попередньо узгодивши зміст виконуваних функцій кожного, обговоривши деталі виготовлення підроблених документів та суму винагороди, безпосередньо виконав об`єктивну сторону кримінально-караного діяння, пов`язаного із підробленням посвідчення та іншого офіційного документу, а саме під час спілкування у невстановлений спосіб із невстановленою досудовим розслідуванням особою надав свої персональні дані та фотознімок для подальшого використання під час виготовлення підроблених документів. 
Після цього, невстановленою на цей час досудовим розслідуванням особою, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, виконано іншу частину об`єктивної сторони кримінально - караного діяння, пов`язаного із підробленням посвідчення та іншого офіційного документу, а саме: із використанням отриманої від ОСОБА_4 інформації, виготовлено пенсійне посвідчення серії НОМЕР_2 від 17.01.2018, яке не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланку пенсійного посвідчення, що перебуває в офіційному обігу на території України, так як виготовлений не у відповідності до вимог, які пред`являються до даного виду об`єктів, на ім`я ОСОБА_4 , в яке вклеєно фотокартку останнього та внесено недостовірні відомості про визнання його особою з інвалідністю 2-ї групи загальне захворювання по опорно-рухового апарату, а також нанесено зображення відтиску гербової печатки «Пенсійний Фонд України» та підроблено підпис начальника вказаної установи, та інший офіційний документ, зокрема військово-обліковий документ №4/5969 від 18.07.2024, форма якого встановлена постановою Кабінету Міністрів України №559 від 16.05.2024, на ім`я ОСОБА_4 , в яке вклеєно фотокартку останнього та внесено недостовірні відомості про визнання його непридатним до військової служби та нанесено зображення відтисків печатки « ІНФОРМАЦІЯ_2 . Код НОМЕР_3 », штампів «Індустріальний РТЦК виключений з військового обліку «__» _______ 20__р. за ст. 18 Закону України ПВОіВС», «ВЗЯТО на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 «__» ______р. (підпис)», «ЗНЯТО з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 «__» ______р. (підпис)», підроблено підписи начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В подальшому, вищевказані підроблені документи ОСОБА_4 невстановленим досудовим розслідуванням шляхом отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи. 
Вищевказані дії, як ОСОБА_4 , так і невстановленої досудовим розслідуванням особи охоплені спільним умислом спрямованим на виготовлення підробленого посвідчення та іншого офіційного документу з метою подальшого його використання надали ОСОБА_4 право на використання документів як офіційних, тобто таких, що мають усі необхідні реквізити та юридично значущий характер та дають особі, котра відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є особою призовного віку та не має права на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, перетину державного кордону України під час дії воєнного стану, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», отримати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації та здійснити спробу незаконного перетину державного кордону України на виїзд з України.
Крім цього, 24.11.2024 близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_4 , під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в пункті пропуску для міжнародного залізничного сполучення «Ягодин» Волинської митниці Держмитслужби України, що за адресою: вул. Призалізнична, 13, в с. Римачі, Ковельського району, Волинської області, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно, будучи особою призовного віку, яка не має права перетину державного кордону України у військовий час, з метою незаконного перетину державного кордону України, в порушення Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», як підставу для перетину надав працівникам Державної прикордонної служби України завідомо підроблені документи, а саме пенсійне посвідчення серії НОМЕР_2 від 17.01.2018, яке не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланку пенсійного посвідчення, що перебуває в офіційному обігу на території України, так як виготовлений не у відповідності до вимог, які пред`являються до даного виду об`єктів, на ім`я ОСОБА_4 , в яке вклеєно фотокартку останнього та внесено недостовірні відомості про визнання його особою з інвалідністю 2-ї групи загальне захворювання по опорно-рухового апарату, а також нанесено зображення відтиску гербової печатки «Пенсійний Фонд України» з підробленим підписом начальника вказаної установи, та інший офіційний документ, зокрема військово-обліковий документ №4/5969 від 18.07.2024, форма якого встановлена постановою Кабінету Міністрів України №559 від 16.05.2024, на ім`я ОСОБА_4 , в яке вклеєно фотокартку останнього та внесено недостовірні відомості про визнання його непридатним до військової служби та нанесено зображення відтисків печатки « ІНФОРМАЦІЯ_2 . Код НОМЕР_3 », штампів «Індустріальний РТЦК виключений з військового обліку «__» _______ 20__р. за ст. 18 Закону України ПВОіВС», «ВЗЯТО на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 «__» ______р. (підпис)», «ЗНЯТО з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 «__» ______р. (підпис)», з підробленим підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , які зазначеними установами не видавались та не посвідчувались, чим використав завідомо підроблені документи.
Під час судового провадження між прокурором та обвинуваченим досягнуто угоди про визнання винуватості.
Відповідно до ч.3 ст.474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Згідно з цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень за фактичними обставинами обвинувального акту.
У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та підтвердив позицію, викладену в укладеній угоді про визнання винуватості.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України, а саме підробив посвідчення та інший офіційний документ, які видаються та посвідчуються установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і які надає права та звільняє від обов`язків з метою його використання підроблювачем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та використав завідомо підроблені документ.
Покарання між сторонами узгоджене з урахуванням обставин, що пом`якшують та за відсутності обтяжуючих обставин.
В угоді сторони визнали, що до пом`якшуючих обставин віднесли щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень; іншими обставинами, що пом`якшують покарання визнано залучення додаткових коштів на підтримку ЗСУ, відсутність матеріальних збитків та відомості про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, має міцні соціальні зв`язку, оскільки останній одружений, має позитивну посткримінальну поведінку, що виражається у щирому каятті, прагненні виправитись та перестати бути суспільно-небезпечним, статус особи з інвалідністю ІІІ групи, зняття з військового обліку у зв`язку із захворюванням активна громадянська позиція, а також участь у зборах грошових коштів волонтерами на користь Збройних сил України, що у своїй сукупності істотно знижує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення і дає підстави застосування ч. 1 ст. 69 КК України при призначенні покарання за ч.3 ст.358КК України.
Окремо в угоді сторони узгодили, що ОСОБА_4 зобов`язується протягом 3 днів з дня ухвалення вироку, за наслідком розгляду угоди, внести 100 000 (сто тисяч) гривень на спеціальний рахунок Національного банку України для збору коштів на підтримку Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_4 ) для зарахування коштів у національній валюті, шляхом перерахування вказаної суми за реквізитами: Одержувач: Військова частина НОМЕР_5 код ЄДРПОУ: 22990919 Назва банку: Державна казначейська служба України, м.Київ Код банку МФО: 820172 Рахунок №UA28820170313281001301018299 Призначення платежу: благодійна допомога для забезпечення обороздатності України, ККДБ 25020100.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_6 буде призначене покарання:
- за ч. 3 ст. 358 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України– штраф в розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 102 000 (сто дві тисячі) гривень;
- за ч.4 ст.358 КК України - штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання узгодили у виді штрафу в розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 102 000 (сто дві тисячі) гривень.
В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд бере до уваги таке.
В судовому засіданні ОСОБА_4 визнав себе винуватим повністю.
Передбачений ч.3 ст.358 КК України злочин ст.12 КК України віднесений до категорії нетяжких, а за ч.4 ст.358 КК України до категорії проступків. 
Міра покарання погоджена сторонами угоди за ч.4 ст.358 ККУ відповідає санкції статті, а за ч. 3 ст. 358 КК України достатньо обґрунтована наявністю підстав для застосування ч. 1 ст.69 КК України, в тому числі, з огляду на фактичні обставини інкримінованого злочину, відсутність наслідків, з урахуванням особи обвинуваченого, який щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, до кримінальної відповідальності притягається вперше, позитивно характеризується.
За угодою обвинувачений ОСОБА_4 взяв на себе зобов`язання перерахувати 100 000 грн на спеціальний рахунок Збройних Сил України, які перерахував на час розгляду угоди, що свідчить про його громадянську позицію, усвідомлення протиправності вчиненого та прагнення стати на шлях виправлення.
Суд виснуває, що вказане зобов`язання не є видом покарання та не підміняє узгоджене сторонами покарання, не суперечить публічному порядку. Суд пересвідчився що взяте зобов`язання є власним добровільним проявом обвинуваченого, не має ознак примусу, не суперечить вимогам кримінального закону, не порушує прав та інтересів інших осіб та може бути включене до змісту угоди відповідно до положень ст. 472 КПК України.
За таких обставин суд дійшов висновку, що зазначена умова не перешкоджає затвердженню угоди.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. Про це заявили в судовому засіданні обвинувачений та його захисник. Скарги стороною захисту під час досудового розслідування не подавались.
Передбачених ч.7 ст.474 КПК України обставин, що перешкоджали б затвердженню угоди, суд не виявив.
Суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.
Таким чином, судом встановлено, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, зокрема, ст.ст.65, 69 КК України, а також інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.
В судовому засіданні прокурор вважав за необхідне затвердити угоду, обвинувачений та його захисник висловились за затвердження угоди і погодились на призначення узгодженого покарання.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Долю речових доказів належить вирішити в порядку ст.100 УПК України.
Для виконання такого судового рішення щодо речових доказів накладений на це майно арешт підлягає скасуванню.
Судові витрати на залучення експерта згідно із ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовано, клопотання про застосування такого заходу не заявлено.
Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

у х в а л и в :
Угоду про визнання винуватості від 10 березня 2026 року у кримінальному провадженні № 12024035560000254, укладену прокурором Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, і за цими законами призначити йому покарання:
- за ч. 3 ст.358 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 102 000 (сто дві тисячі) гривень;
- за ч. 4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 102 000 (сто дві тисячі) гривень.

Долю речових доказів та документів слід визначити таким чином: 
- військово-обліковий документ №4/5969 від 18.07.2024, пенсійне посвідчення № НОМЕР_6 бланк серії НОМЕР_2 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження 12024035560000069.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 27.11.2024 - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4  в користь держави 7 959 гривень процесуальних витрат на залучення експерта для проведення технічної експертизи документів в кримінальному проваджені.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя          ОСОБА_1