ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/37505/25 (суддя Юрков Е.О., м. Дніпро)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),
суддів: Шальєвої В.А., Іванова С.М., 
за участю секретаря судового засідання Перетятько К.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційними скаргами Міністерства юстиції України, Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2026 року у справі №160/37505/25 за позовом Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлії Олександрівни до Міністерства юстиції України Офіс протидії рейдерству, третя особа: Дніпровське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ: 

Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна 31 грудня 2025 року звернулась до суду з позовом до Міністерства юстиції України Офіс протидії рейдерству, третя особа: Дніпровське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України з вимогами, згідно з яким з урахуванням уточнень від 01.01.2026 року просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 29 грудня 2025 року №3619/5 «Про задоволення скарги» в частині тимчасового блокування приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що під час державної реєстрації речового права на нерухоме майно нею було допущено технічну помилку, яку а ні реєстратором, а ні заявником, а ні організатором електронних торгів не було виявлено. На адресу позивача заявник, станом на 26.11.2025 року, стосовно виправлення технічної помилки не звертався.
Підстави для відмови у проведені реєстраційних дій були відсутні. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2026 року, у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, позов задоволено.
Суд визнав протиправним та скасував наказ Міністерства юстиції України від 29 грудня 2025 року №3619/5 «Про задоволення скарги» в частині тимчасового блокування приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці.
Рішення суду мотивовано тим, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, «фактично не дослідив та не встановив повною мірою всі обставини справи, а відтак прийняв оскаржуваний наказ щодо тимчасового блокування доступу нотаріуса до Державного реєстру речових прав необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, застосовуючи свої дискреційні повноваження з порушенням принципу пропорційності (дотриманням необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення)».
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Міністерство юстиції України, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскаржило його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити. 
В апеляційній скарзі відтворює обставини за яких позивачем було вичинено неправомірні дії.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Дніпровське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскаржило його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити. 
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що суд першої інстанції фактично втрутився в діяльність Міністерства. 
Вважає безпідставними висновки суду щодо допущення технічної помилки позивачем під час проведення державної реєстрації. 
Згідно з відзивом на апеляційні скарги, позивач просить у їх задоволені відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг та відзиву на них, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що наказом Міністерство юстиції України розглянуло скаргу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 05.11.2025 № 46899/07-17, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 06.11.2025 за № СК-4493-25, на рішення від 10.02.2025 № 77133381 приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рички Юлії Олександрівни, від 04.06.2025 № 79263342, від 15.10.2025 № 81353014 державного нотаріуса Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Павлоградського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Шкицької Юлії Анатоліївни щодо нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлове приміщення А, з вимогою тимчасового блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватному нотаріусу Ричці Ю.О. та державному нотаріусу Шкицькій Ю.А.
Наказом Міністерства юстиції України від 29.12.2025 № 3619/5 «Про задоволення скарги», на підставі Висновку центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 03.12.2025, скаргу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 05.11.2025 № 46899/07-17 задоволено частково:
- визнано прийнятим з порушеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анулювано рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рички Юлії Олександрівни від 10.02.2025 № 77133381. 
- тимчасово блокувано доступ приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Ричці Юлії Олександрівні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці (а.с. 37).
Приймаючи оскаржуваний наказ від 03.12.2025р., колегія дійшла висновку про те, що приватним нотаріусом Ричкою Ю.О. при прийнятті оскаржуваного рішення було порушено законодавство, оскільки проведено державну реєстрацію іншого речового права (право господарського відання) на нежитлове приміщення на підставі документів, що не дають змоги встановити підстави набуття КП «Управління житлово-комунального господарства» такого права, хоча дані твердження спростовуються інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно, який діяв до 2013 року та є складовою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Крім того, колегія дійшла висновку, що приватним нотаріусом Ричкою Ю.О. при прийнятті оскаржуваного рішення не було належним чином досліджено документи, подані для державної реєстрації, та не встановлено, що адреса об`єкту на який проводиться державна реєстрація іншого речового права (право господарського відання) відмінна від адреси нежитлового приміщення, яке зазначено в документах, поданих для державної реєстрації, оскільки проведено державну реєстрацію іншого речового права (право господарського відання) на нежитлове приміщення на підставі документів, що не дають змоги встановити підстави набуття КП «Управління житлово-комунального господарства» такого права, а саме не було подано рішення Павлоградської міської ради про передачу нежитлового приміщення на праві господарського відання.
Правомірність та обґрунтованість вказаного наказу відповідача в частині тимчасового блокування доступу позивача до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є предметом спору переданого на вирішення суду. 
Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов повністю, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення, прийнято необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття рішення, та з порушенням принципу пропорційності.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, враховуючи положення частини 1 статті 308 КАС України, згідно з якою суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України від 01.07.2004 №1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та ї обтяжень» (Закон №1952-ІV).
Згідно з п. 1 ч.1 ст. 2 Закону №1952-ІV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону №1952-ІV наведені повноваження Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації прав. Міністерство юстиції України, зокрема, здійснює контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації прав, у тому числі шляхом проведення моніторингу реєстраційних дій відповідно до цього Закону та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом (п. 5).
Частинами 1, 2 ст. 37-1 Закону №1952-ІV встановлено, що контроль у сфері державної реєстрації прав здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав.
За результатами моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України проводить перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав.
Частиною шостою статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:
1) відмову у задоволенні скарги;
2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги; б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; д) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.
Відповідно до ч.4 ст.37-1 Закону №1952-ІV порядок здійснення контролю, проведення камеральних перевірок, під час здійснення контролю та проведення перевірок, критерії, за якими здійснюється моніторинг, критерії, за якими визначається ступінь відповідальності за відповідні порушення, допущені в сфері державної реєстрації, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Порядок здійснення Міністерством юстиції контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 № 990 (далі - Порядок № 990).
Згідно з п. 1 Порядку № 990, останній визначає процедуру здійснення Мін`юстом контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - сфера державної реєстрації), критерії, за якими здійснюється моніторинг реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та визначається ступінь відповідальності за порушення у сфері державної реєстрації.
Відповідно до п.п.4 п.4 Порядку №990, контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації здійснюється шляхом перевірки відомостей, отриманих Мін`юстом під час реалізації повноважень у сфері державної реєстрації.
Згідно з п.8 Порядку №1128 під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб`єкта оскарження, і вирішує:
1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб`єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб`єкта оскарження;
2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб`єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб`єктом оскарження на законних підставах;
3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні;
4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора);
5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.
Отже, при прийнятті висновку Комісія повинна перевірити всі обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі, обґрунтованість заперечень. За наслідками такої перевірки Комісія повинна об`єктивно встановити, чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб`єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб`єкта оскарження.
Після отримання скарги на дії, бездіяльність або рішення державного реєстратора, утворюється постійно діюча комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, яка перевіряє наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, за результатом розгляду приймається мотивоване рішення.
Законодавством не передбачено вимоги щодо зазначення мотивів у рішенні уповноваженого органу про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні, а тільки його форму - наказ (ч. 6 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Однак висновок комісії з розгляду скарг, на підставі якого приймається рішення, має бути вмотивованим та містити мотиви його прийняття, оскільки тільки такий висновок дає змогу прийняти належне та обґрунтоване рішення уповноваженому органу.
Вмотивоване рішення - це рішення, прийняте на підставі належної оцінки фактів та доказів, з урахуванням усіх заявлених аргументів сторін, із подальшим застосуванням відповідних норм законодавства.
Тобто уповноважений орган має оцінити висновок комісії з розгляду скарг, його мотивацію, обґрунтованість, і за результатами розгляду прийняти відповідне рішення.
Застосовуючи санкції до приватного нотаріуса Рички Ю.О. Міністерство юстиції України діяло як суб`єкт владних повноважень, адже законодавством, зокрема ч. 6 ст. 37 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» останнє наділено владними повноваженнями, такими як застосування санкцій до державних реєстраторів. 
Виходячи з цього, передумовою застосування санкцій, як виду юридичної відповідальності мало бути встановлення факту правопорушення з боку приватного нотаріуса Рички Ю.О., а також доведення суб`єктом владних повноважень (Міністерством юстиції України) вини у діях позивача. Згідно з висновком центральної колегії від 03.12.2025 року зазначені питання комісією було розглянуто та вирішено.
При цьому, колегія суддів враховує те, що позивачем оскаржений наказ Міністерства юстиції України від 29 грудня 2025 року №3619/5 «Про задоволення скарги» оскаржується лише в частині тимчасового блокування приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці тобто в частині визначення санкції за вчинене правопорушення.
Отже правомірність цього наказу в іншій частині не була предметом позову.
Водночас, враховуючи те, що судом апеляційної інстанції встановлено те, що висновок центральної колегії від 03.12.2025 року містить встановлення факту правопорушення з боку приватного нотаріуса Рички Ю.О. та його оцінку, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про необґрунтованість оскарженого наказу та його прийняття без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, оскільки такий висновок не ґрунтується на доказах наявних в матеріалах справи та протирічить п. 2 наказу №3619/5 від 29.12.2025 року яким встановлено: прийняття позивачем рішення з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та який в цій частині позивачем не оскаржується (т.1 а.с.24-28).
Крім того, колегія суддів вважає безпідставними висновки суду першої інстанції про те, що відповідач застосував свої дискреційні повноваження з порушенням принципу пропорційності (дотриманням необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення), оскільки в позові відсутні посилання позивача на наявність таких обставин та суд першої інстанції також їх наявність під час судового розгляду справи не встановив.
З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову, наказ відповідача в оскарженій частині є правомірним та підстави для його скасування відсутні. 
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції при розгляді цієї справи було неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для його скасування та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.
Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 2 частини 1 статті 315, пунктами 1,4 статті 317, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Міністерства юстиції України, Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України – задовольнити. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2026 року у справі №160/37505/25 – скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити повністю. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Вступну та резолютивну частини проголошено 23 квітня 2026 року.
Повне судове рішення складено 23 квітня 2026 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко 

суддя В.А. Шальєва 

суддя С.М. Іванов