Справа №: 343/1984/19 
Провадження №: 2-др/343/13/26 

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2026 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого – судді Лицура І.М.,
секретаря судового засідання – Бойків В.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області заяву позивача-відповідача ОСОБА_1 про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за борговою розпискою та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним,
В С Т А Н О В И В:
Позивач-відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з відповідача-позивача ОСОБА_2 на його користь витрати, пов`язані з наданням йому професійної правничої допомоги в розмірі 20 000,00 грн. Дану вимогу мотивував тим, що 14.05.2024 року між ним та адвокатом Карповою О.В. було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги, у відповідності до якого останньою надано йому такі юридичні послуги: аналіз та вивчення документів, ознайомлення з матеріалами цивільної справи, консультація клієнта, підготовка та складання відзиву на заяву про перегляд заочного рішення та відзиву на зустрічний позов про визнання договору позики недійсним, підготовка заяви про збільшення позовних вимог, а також участь у судових засіданням загальним обсягом часу 20 годин. Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 13.02.2026 року задоволено його позов, а в задоволенні зустрічної позовної заяви відмовлено, тому з відповідача-позивача ОСОБА_2 слід стягнути на його користь відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. 
Представник позивача-відповідача ОСОБА_1 адвокат Карпова О.В. в судовому засіданні подану заяву підтримала з викладених в ній мотивів. Додатково вказала, що розгляд справи тривав досить значний час, відбулося багато судових засідань, вони з клієнтом на власному транспорті їздили зі Львова до Долини, на що теж затрачався час, оскільки поїздка тільки в одну сторону триває 2 години, тому сума витрат є навіть заниженою. 
Представник відповідача-позивача ОСОБА_2 адвокат Яцків М.В. в судовому засіданні повідомив, що вважає зазначену позивачем-відповідачем суму витрат на правову допомогу завищеною, оскільки, хоч розгляд справи тривав досить довгий час, однак, судові засідання були короткими, майже всі проводилися в режимі відеоконференції і більшість часу було затрачено на призначення експертиз. Як неодноразово в своїй практиці вказував Верховний Суд, витрати заявника повинні бути дійсними, обґрунтованими, розумними та співмірними. З урахуванням цих вимог, а також принципу справедливості, просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8 000,00 грн. понесених витрат на надання правової допомоги, частково задоволивши подану заяву.
Заслухавши думки представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява позивача-відповідача ОСОБА_1 підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Згідно зі ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Статтею 137 цього ж Кодексу передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу, вказавши, що на підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат.
Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах), задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яких доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення ЄСПЛ від 10 січня 2010 року у справі «Дубовик проти України», рішення ЄСПЛ від 18 лютого 2010 року у справі «Гуриненко проти України»).
Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 13.02.2026 року (т. 2 а.с. 58-60) задоволено первісний позов та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 27 жовтня 2016 року в сумі 15 800 (п`ятнадцять тисяч вісімсот) доларів США та 3 % річних за користування позиченими коштами за період з 31.12.2016 року по 23.02.2022 року в сумі 2 441,12 доларів США (дві тисячі чотириста сорок один долар США і 12 центів), всього 18 241,12 доларів США (вісімнадцять тисяч двісті сорок один долар США і 12 центів), а також 5 880,50 грн. (п`ять тисяч вісімсот вісімдесят гривень і 50 копійок) відшкодування сплаченого судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні та 20 копійок) - за подання заяви про забезпечення позову, та 1 800,00 грн. (одну тисячу вісімсот гривень) відшкодування витрат за проведення розрахунку 3 відсотків річних ФОП ОСОБА_3 , в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним відмовлено.
17 лютого 2026 року позивач-відповідач ОСОБА_1 подав заяву (т. 2 а.с. 65-67), в якій просив стягнути з відповідача-позивача ОСОБА_2 на його користь витрати, пов`язані з наданням йому професійної правничої допомоги в розмірі 20 000,00 грн. 
Договір про надання правової допомоги № 1 від 14.05.2024 року (т. 2 а.с. 69) підтверджує, що позивач-відповідач ОСОБА_1 звертався за отриманням правничої допомоги у справі № 343/1984/19 до адвоката Карпової О.В. 
Відповідно до акту виконаних робіт № 13/02/2026 від 13.02.2026 року (т. 2 а.с. 70), адвокатом Карповою О.В. виконано, а клієнтом ОСОБА_1 прийнято, наступні юридичні послуги згідно договору про надання правової допомоги № 1 від 14.05.2024 року, які ними оцінено в розмірі 20 000,00 грн., а саме: аналіз та вивчення документів, ознайомлення з матеріалами цивільної справи, консультація клієнта, підготовка та складання відзиву на заяву про перегляд заочного рішення, відзиву на зустрічний позов про визнання договору позики недійсним, підготовка заяви про збільшення позовних вимог та участь у судових засіданнях загальним обсягом часу 20 годин, зокрема: 01.10.2024 року, 14.11.2024 року, 01.04.2025 року, 17.04.2025 року, 28.04.2025 року, 05.03.2025 року, 12.05.2025 року, 30.10.2025 року, 04.11.2025 року, 26.11.2025 року, 16.12.2025 року, 27.01.2026 року та 11.02.2026 року. 
Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що позивач-відповідач ОСОБА_1 користувався професійною правничою допомогою адвоката Карпової О.В. в справі за його позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за борговою розпискою та зустрічним позовом ОСОБА_2 до нього про визнання договору позики недійсним і поніс витрати по оплаті за отриману правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн. Ці витрати доведені та документально підтверджені актом виконаних робіт № 13/02/2026 від 13.02.2026 року і не викликають в суду сумнівів.
Суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг), значенням справи для позивача-відповідача ОСОБА_1 .
Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в додатковій постанові від 19.02.2020 року в справі № 755/9215/15-ц, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
При цьому суд не приймає до уваги посилання представника відповідача-позивача ОСОБА_2 адвоката Яцківа М.В. на те, що вказана ОСОБА_1 сума витрат на правову допомогу є завищеною, як безпідставне, оскільки останній не враховує, що розгляд даної справи, навіть після скасування заочного рішення, тривав майже півтора року, за цей час представник позивача-відповідача затратила час на аналіз та вивчення документів, ознайомлення з матеріалами цивільної справи, консультацію клієнта, підготувала значну кількість процесуальних документів, прийняла участь в 13 судових засіданнях, і тривалий розгляд справи спричинений поведінкою відповідача-позивача, за клопотанням якого суд двічі призначав експертизи, однак, останній не здійснював оплату за їх проведення.
За таких обставин суд вважає, що заяву позивача-відповідача ОСОБА_1 слід задоволити та в цивільній справі № 343/1984/19 за його позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за борговою розпискою та зустрічним позовом ОСОБА_2 до нього про визнання договору позики недійсним ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача-позивача ОСОБА_2 на користь позивача-відповідача ОСОБА_1 20 000,00 грн. відшкодування понесених ним та документально підтверджених витрат на оплату наданих йому адвокатом Карповою О.В. послуг з професійної правничої допомоги.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 137,141,246,270 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Заяву задоволити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 20 000,00 грн. (двадцять тисяч гривень) відшкодування витрат за надання йому адвокатом Карповою Оксаною Володимирівною професійної правничої допомоги в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за борговою розпискою та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення.

Суддя: