Справа № 308/10744/25

П О С Т А Н О В А
Іменем України

24 лютого 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючого – судді Джуги С.Д.,
суддів – Кожух О.А., Собослоя Г.Г., 
з участю секретаря судових засідань: Мочан М.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2025 року у складі судді Шепетко І.О., про залишення без розгляду позову Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору Ужгородська окружна прокуратура, Закарпатська обласна прокуратура про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,-
в с т а н о в и в :
У липні 2025 року Оноківська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору Ужгородська окружна прокуратура, Закарпатська обласна прокуратура про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2025 року позовну заяву Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області залишено без розгляду.
В апеляційній скарзі Оноківська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області просить скасувати дану ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки така постановлена з порушенням норм процесуального законодавства. 
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що враховуючи те, що позовні вимоги стосуються усунення перешкод у користуванні та розпорядженні землею на якій має розташовуватися заклад освіти, а також недобросовісність відповідачів, положення ст. 388 ЦК України та, відповідно, положення ст. 177 ЦПК України не можуть бути застосовані до спірних правовідносин. Зазначає, що при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції застосував положення ч. 4 ст. 177 ЦПК України, які не підлягають застосуванню, порушив право позивача на доступ до правосуддя. Стосовно документів, що підтверджують дійсну вартість спірного майна апелянт звертає увагу на те, що замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки. Зауважує, що органи місцевого самоврядування не являються особами, яким спірне майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також не уповноважені замовляти оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Також органи місцевого самоврядування не уповноважені здійснювати оцінку такого майна самостійно. Отже, органи місцевого самоврядування не уповноважені виступати замовниками експертної грошової оцінки земельних ділянок і, відповідно, здійснювати, оплату відповідних договорів на проведення оцінки майна за рахунок бюджетних коштів. Вказана правова позиція підтверджується висновками, викладеними Верховним Судом у п. 29 постанови від 19.10.2021 у справі № 918/188/21 та у п.24 постанови від 28.04.2022 у справі № 910/15316/21.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 – адвокат Гумен Наталія Василівна, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на її законність та обґрунтованість.
В судовому засіданні представник апелянта – Дашковська С.О. підтримала апеляційну скаргу, просить її задовольнити.
Представник відповідача Гумен Н.В. в судовому засіданні заперечила проти задоволення апеляційної скарги.
Прокурор Нірода М.В. в судовому засіданні просив залишити дане питання на розсуд суду.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Про дату, час, місце розгляду справи належним чином повідомлені. Справа на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянута у їх відсутності.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, представника відповідача, прокурора, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із ч.4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язанних із вчиненням чи невичненям нею процесуальних дій.
Вимоги щодо форми і змісту позовної заяви визначені у статті 175 ЦПК України.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Якщо позивач відповідно до ухвали суду в установлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.
Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Матеріалами справи встановлено, що у липні 2025 року Оноківська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору Ужгородська окружна прокуратура, Закарпатська обласна прокуратура про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 серпня 2025 року у складі судді Бенци К.К. прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі 308/10744/25, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.09.2025 заяву про самовідвід судді Бенци К.К. задоволено, відведено суддю Бенца К.К. від розгляду справи. 
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 вересня 2025 року цивільну справу 308/10744/25 прийнято до провадження судді Малюка В.М., призначено підготовче засідання.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 жовтня 2025 року заяву представника Оноківської сільської ради про відвід судді Малюка В.М. задоволено, цивільну справу №308/10744/25 передано до канцелярії суду для повторного перерозподілу автоматизованою системою документообігу суду даної справи іншому складу суду. 
Протоколом повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 03.10.2025 головуючим суддею по справі визначено Шепетко І.О.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 жовтня 2025 року позовну заяву Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області позовну заяву залишено без руху та надано строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків, а саме позивачу необхідно:
- надати до суду експертно-грошову оцінку земельної ділянки;
- відповідно до експертно-грошової оцінки, доплатити розмір судового збору відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» (ст.4), документ підтверджуючий доплату судового збору надати до суду;
- внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, надати суду документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду зазначених грошових коштів.
16 жовтня 2025 року на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху представником позивача направлено заяву із викладеними у ній запереченнями щодо вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху. Зокрема, представником позивача зазначено, що на обґрунтування позовних вимог Оноківська сільська рада посилається саме на положення статті 387 ЦК України та доводить своє право витребувати належне органу місцевого самоврядування майно саме від особи, яка заволоділа ним незаконно та без відповідної правової підстави, тобто в недобросовісного набувача, а не в добросовісного, як це передчасно та незаконно встановив суд першої інстанції на стадії вирішення питання про прийняття справи до свого провадження. 
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2025 року позовну заяву Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області - залишено без розгляду з підстав ч. 13 ст.187, п. 8 ч. 1 ст.257 ЦПК України, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.
Так, суд першої інстанції констатував, що на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху представником позивача подано тільки заперечення щодо необхідності внесення на депозитний рахунок суду вартості земельної ділянки. Проте, документів, що підтверджують дійсну вартість спірного майна – експертно-грошова оцінка земельної ділянки, яка здійснена в порядку, визначеному законом, чинну на дату подання позовної заяви, та доплату судового збору з урахуванням вартості оцінки майна, як вимагалось ухвалою суду від 09 жовтня 2025 року, позивачем не надано.
Як вбачається з позову, у липні 2025 року Оноківською сільською радою подано позов про витребування земельної ділянки площею 1 га, якій присвоєно кадастровий номер 2124884500:11:015:0376 в порядку ст.387 ЦК України, із чужого незаконного володіння.
Залишаючи позовну заяву без руху суд першої інстанції вірно звертав увагу на те, відповідно до п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.
Також, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (ч.4 ст. 177 ЦПК України).
Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна як рухомих речей, так і нерухомості визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.
В даній справі звертаючись до суду із вказаним позовом позивачем всупереч ст.ст.175,176 ЦПК України не додано документу про вартість спірної земельної ділянки на час подачу позову.
При цьому, в позові про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння позивачем помилково зазначено, що позов не містить вимог майнового характеру, і в якості додатку до позовної заяви долучено квитанцію про сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн., як за вимогу немайнового характеру.
Представником позивача подано тільки заперечення щодо необхідності внесення на депозитний рахунок суду вартості земельної ділянки. 
Обгрунтувань стосовно ціни позову та необхідності доплати розміру судового збору дане заперечення не містило.
Відтак, суд першої інстанції вірно констатував, що позивачем не усунуто недоліків позовної заяви, оскільки на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху представником позивача подано тільки заперечення щодо необхідності внесення на депозитний рахунок суду вартості земельної ділянки.
Однак, документів, що підтверджують дійсну вартість спірного майна, чинну на дату подання позовної заяви, та доплату судового збору з урахуванням вартості оцінки майна, позивачем не надано, а тому у суду першої інстанції були правові підстави для залишення без розгляду позову Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору Ужгородська окружна прокуратура, Закарпатська обласна прокуратура про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.
Разом з тим, суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, помилково дійшов до висновку щодо обов`язку позивача попереднього внесення вартості майна на депозитний рахунок суду, про який зазначав в ухвалі про залишення позовної заяви без руху. 
09 квітня 2025 набрав чинності Закон № 4292-ІХ, яким внесені зміни, зокрема до статей 388, 390, 391 ЦК України та статей 177, 185, 265 ЦПК України.
За змістом ч.5 ст. 390 ЦК України в редакції вказаного Закону суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві. 
Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади. Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.
У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви (абзац другий частини четвертої статті 177 ЦПК України, у редакції Закону № 4292-IX).
Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави невнесення у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок позивача внести відповідну грошову суму (абзац третій частини другої статті 185 ЦПК України, у редакції Закону № 4292-IX).
Приписи Закону № 4292-IX розраховані на вирішення правових ситуації, пов`язаних з витребуванням майна саме у добросовісних набувачів, тобто застосування цього закону залежать від підстав пред`явленого позову.
Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, який у постанові від 12 листопада 2025 року у справі № 127/8274/24 вирішував подібне до цієї справи процесуальне питання та зазначив, що обов`язок попереднього внесення вартості майна на депозитний рахунок суду передбачений у нормі матеріального права. Положення ч.5 ст. 390 ЦК України поширюється на випадки подання позову про витребування майна у добросовісного набувача. При цьому у випадку подання та розгляду судом позову про витребування майна у недобросовісного набувача вимоги ч.5 ст.390 ЦК України не підлягають застосуванню.
У випадку, якщо позивач обґрунтовує позов про витребування нерухомого майна недобросовісністю набувача, то положення ч.5 ст.390 ЦК України не застосовуються. Питання про добросовісність/недобросовісність набувача судом може бути вирішене лише після дослідження доказів на стадії ухвалення судового рішення. У випадку встановлення недобросовісності набувача суд задовольняє позов без застосування ч.5 ст.390 ЦК України. Натомість у разі встановлення, що набувач добросовісний, суд відмовляє у задоволенні позову на підставі ч.5 ст.390 ЦК України, якщо позивачем попередньо не внесено вартість майна на депозитний рахунок суду.
Звертаючись до суду з цим позовом, Оноківська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області вказувала на наявність підстав для витребування земельної ділянки та обґрунтувала свої вимоги, зокрема, недобросовісністю останнього набувача – ОСОБА_1 , тому норми ч.5 ст.390 ЦК України до спірних відносин не застосовуються. Питання про добросовісність/недобросовісність набувача суд може вирішити лише після дослідження доказів на стадії ухвалення судового рішення.
Аналогічні висновки викладені за подібних обставин у постанові Верховного Суду 01 грудня 2025 року у справі № 354/419/25, від 21 січня 2026 року у справі № 127/34295/24.
Апеляційна скарга Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області у цій частині є обґрунтована, а тому підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч.4 ст.376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
З врахуванням вищенаведеного оскаржувана ухвала суду від 22 жовтня 2025 року підлягає зміні, з викладенням мотивувальної частини у редакції даної постанови, резолютивна частина даної ухвали підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 376, 382- 384 ЦПК України, апеляційний суд,-
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області задовольнити частково.
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2025 року змінити, виклавши мотивувальну частину у редакції даної постанови.
Резолютивну частину ухвали залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 06 березня 2026 року.
Головуючий: 
Судді: