ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 р. 	Справа № 440/3048/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Жигилія С.П. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 20.10.2025, головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова, м. Полтава, повний текст складено 20.10.25 по справі № 440/3048/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області   
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі по тексту – ГУ ПФУ в Полтавській області, відповідач, пенсійний орган), в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01.03.2025 року.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 з 01 березня 2025 року перерахунок та виплату пенсії з урахуванням індексації, установленої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 року №209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році" у розмірі 25502,34 гривні, без застосування будь-яких обмежень максимального розміру пенсії, у тому числі без обмежень розміру виплати пенсії із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум пенсії, встановлених п.1 постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2025 “ Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану.”, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 по справі № 440/3048/25 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, Полтавська область, 36000, код ЄДРПОУ 13967927) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01.03.2025.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 з 01.03.2025 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням індексації, установленої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 року №209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році", без застосування будь-яких обмежень максимального розміру пенсії, у тому числі без обмежень розміру виплати пенсії із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум пенсії, встановлених пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2025 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", з урахуванням раніше виплачених сум.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 (дев`яносто шість) копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ЄДРПОУ 13967927). 
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2025 по справі № 440/3048/25 апеляційну скаргу залишено без задоволення. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 по справі № 440/3048/25 залишено без змін. 
24.07.2025 від позивача до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла заява про встановлення судового контролю за виконання рішення суду, в якій останній просив суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подати до суду у 10-денний строк звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 по справі № 440/3048/25.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 по справі №440/3048/25 заяву про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до 05.08.2025 подати звіт про виконання судового рішення у справі № 440/3048/25 у відповідності до вимог статті 382-2 Кодексу адміністративного судочинства України.
17.09.2025 відповідачем подано заяву про продовження строку на подання звіту про результати виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 по справі № 440/3048/25.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.09.2025 по справі №440/3048/25 задоволено клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про продовження строку для подання звіту про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 у справі № 440/3048/25.
Продовжено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області строк для подання звіту про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 у справі № 440/3048/25 на один місяць з дати постановлення цієї ухвали.
15.10.2025 відповідачем до суду першої інстанції подано звіт про виконання судового рішення, в якому останній просив суд першої інстанції прийняти звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 у справі № 440/3048/25.
В обґрунтування вказаного звіту повідомив, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 у справі № 440/3048/25 ГУ ПФУ в Полтавській області ОСОБА_1 нараховано доплату до пенсії за рішенням суду з 01.03.2025 по 31.10.2025 у розмірі 15 138, 72 грн. Вказану заборгованість обліковано в ГУ ПФУ в Полтавській області за номером справи та датою набрання рішення законної сили за порядковим №821-3450. Датою виконання рішення суду є 30.07.2025, тобто дата внесення в Реєстр судових рішень.
Вказав, що виплата коштів позивачу на виконання рішення суду здійснюватиметься в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.10.2025 по справі №440/3048/25 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 15.10.2025 про виконання рішення в адміністративній справі №440/3048/25.
Позивач, не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її необґрунтованість та порушення судом норм процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року по справі № 440/3048/25 про прийняття звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 15.10.2025 про виконання рішення в адміністративній справі № 440/3048/25, прийняти нову судове рішення про відмову у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 15.10.2025 про виконання рішення в адміністративній справі № 440/3048/25 та призначити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області місячний строк для подання звіту Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області про виконання рішення в адміністративній справі №440/3048/25.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для прийняття звіту у даній справі є помилковим, так як до спірного звіту відповідачем не додано належних відомостей щодо виконання судового рішення у даній справі. 
Зазначає, що наданий Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області звіт від 15.10.2025 і додані до нього документи не містять в собі переконливих доказів виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року у справі №440/3048/25 в частині виплати пенсії за період за період з 01.03.2025 по 31.10.2025 у розмірі 15138,72 грн, а відповідач, як суб`єкт владних повноважень, у своєму звіті не надав належних і допустимих доказів того, що керівник Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області вчинив дії, спрямовані на своєчасне дотримання приписів Постанови №21-2 щодо внесення змін до помісячного розпису власних доходів, планів доходів і видатків у межах річного обсягу для отримання коштів для виконання в повному обсязі вказаного рішення суду.
Відповідач, у надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу заперечував проти викладених у ній доводів, просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 20.10.2025 по справі №440/3048/25 – залишити без змін.
Вважав вірним висновок суду першої інстанції про відповідність поданого звіту встановленим статтею 382-2 КАС України вимогам, як такого, що містить наведення обґрунтованих підстав, які ускладнюють виконання судового рішення (відсутність фінансування) та заходів, що вжиті ГУ ПФУ в Полтавській області для виконання судового рішення (обліковано заборгованість у Пенсійному фонді, подано звернення до ПФУ щодо виплати заборгованості пенсії, нарахованої на виконання рішення суду).
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 у справі № 440/3048/25, ОСОБА_1 з 01.03.2025 здійснено перерахунок пенсії з урахуванням індексації, установленої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 року №209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році", без застосування будь-яких обмежень максимального розміру пенсії, у тому числі без обмежень розміру виплати пенсії із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум пенсії, встановлених пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2025 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", з урахуванням раніше виплачених сум. 
Відповідачем на підтвердження даного факту надано копію перерахунку. Нараховано доплату пенсії за рішенням суду за період з 01.03.2025 по 31.10.2025 у розмірі 15138,72 грн.
Як зазначає відповідач, вказану заборгованість обліковано в Головному управлінні за номером справи та датою набрання рішення законної сили за порядковим № 821- 3450. Датою виконання рішення суду є 30.07.2025, тобто дата внесення в Реєстр судових рішень (копія витягу додається). 
З метою повного виконання даного рішення суду Головне управління звернулося до Пенсійного фонду України із запитом від 14.10.2025 №1600- 0404-5/7799 з проханням розглянути питання виплати заборгованості пенсії, нарахованої на виконання рішення суду, копія якого приєднана до матеріалів справи. Крім того, відповідач наголосив на тому, що в Головного управління склалися ряд обставин, які ускладнюють виплату заборгованості за судовим рішенням, одночасно із здійсненим перерахунком пенсії позивача, проте Головним управлінням вживаються наступні заходи, спрямовані на таке виконання.
Приймаючи звіт ГУ ПФУ в Полтавській області про виконання рішення по справі №440/3048/25, суд першої інстанції виходив з того, що рішення виконано в повному обсязі та в межах повноважень ГУПФУ в Полтавській області.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає таке.
Приписами статті 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
На виконання приписів статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Аналізуючи наведені норми, колегія суддів зауважує, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.
В абзаці третьому пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).
Також, Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України, заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику Європейського суду з прав людини підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі Валерій Фуклєв проти України від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі Шмалько проти України від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі Юрій Миколайович Іванов проти України від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі Apostol v. Georgia від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).
Метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009).
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".
На підставі аналізу статей 3, 8, частин 1, 2 статті 55, частин 1 та 2 статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.
У справі Сорінг проти Об`єднаного Королівства від 07.07.1989 Європейський суд визначив, що на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням, зазначено в Концепції Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. 129-1 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. ст. 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.
З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З 19 грудня 2024 року набрав чинності Закон України від 21 листопада 2024 року № 4094-ІХ “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень” (далі - Закон № 4094-ІХ), яким статтю 382 КАС України викладено у новій редакції, а КАС України доповнено статтями 381-1, 382-1, 382-2, 382-3.
При цьому, згідно із пунктом 2 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 4094-IX, справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.
Так, згідно із частинами 1 та 2 статті 382 КАС України (в редакції Закону № 4094-IX), суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Відповідно до частини 1-3 статті 382-1 КАС України, суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.
За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали, та не перевищує трьох місяців.
Розгляд звіту про виконання судового рішення повинен бути здійснено судом з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності Законом № 4094-ІХ, в порядку письмового провадження.
Усталеною судовою практикою сформовано правову позицію, відповідно до якої для застосування інституту судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 13 травня 2021 року у справі № 9901/598/19, які були підтримані в ухвалі від 03 березня 2025 року по справі 160/5259/20.
Колегією суддів встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 по справі № 440/3048/25, яке набрало законної сили, зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 з 01.03.2025 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням індексації, установленої згідно з Постановою № 209 без застосування будь-яких обмежень максимального розміру пенсії, у тому числі без обмежень розміру виплати пенсії із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум пенсії, встановлених пункту 1 Постанови № 1 з урахуванням раніше виплачених сум.
Відповідно до долученого до матеріалів справи звіту про виконання рішення суду від 15.10.2025, позивачу нараховано доплату до пенсії за рішенням суду з 01.03.2025 по 31.10.2025 у розмірі 15138, 72 грн, та повідомлено, що виплата заборгованості здійснюватиметься в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.
Разом з цим, колегія суддів зазначає, що за змістом резолютивної частини рішення від 10.04.2025 на відповідача покладено обов`язок не лише здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 а й вчинити дії щодо проведення повної виплати пенсії.
Проаналізувавши доводи відповідача, викладені у наданому звіті про виконання судового рішення, а також дослідивши долучені до звіту копії документів сукупно з іншими матеріалами справи, колегією суддів встановлено, що рішення суду від 10.04.2025 виконане лише в частині здійснення перерахунку пенсії позивача, водночас, фактична виплата заборгованості станом на день подання цього звіту не здійснена.
Враховуючи викладене, дослідивши звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.10.2025 по справі № 440/3048/25, колегія суддів зауважує, що він не свідчить про виконання рішення суду у повному обсязі, а отже висновки суду першої інстанції про наявність правових підстав для його прийняття є передчасними.
Разом з цим, судом першої інстанції у оскаржуваній ухвалі взагалі не надано жодної правової оцінки таким обставинам, фактично обмежившись посиланнями на те, що відповідачем вживаються заходи, спрямовані на виконання судового рішення.
У контексті наведеного колегія суддів зазначає, що норми статті 382 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі. Всупереч наведеному, судом першої інстанції не було належним чином досліджено обставини, викладені у звіті.
Разом з цим, вирішення питання про встановлення судового контролю, у розумінні статті 382 КАС України віднесено до компетенції суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, яким в даному випадку є Полтавський окружний адміністративний суд, а тому апеляційний суд позбавлений процесуального права вирішити таку заяву по суті, а тому у задоволенні вказаних вимог, спрямованих до суду апеляційної інстанції – слід відмовити.
Відповідно до статті 320 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Приписами статті 353 КАС України визначено, що підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Враховуючи вищевикладене, ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 20.10.2025 по справі № 440/3048/25 підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 326-329, 353, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 20.10.2025 по справі № 440/3048/25 - скасувати.
Прийняти постанову, якою справу № 440/3048/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - направити до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 15.10.2025. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	С.П. Жигилій   О.А. Спаскін