УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №278/3198/25 Головуючий у 1-й інст. Мокрецький В. І. 
Номер провадження №33/4805/782/26
Категорія ст124 КУпАП Доповідач Турак  О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року місто Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Турак О.В., за участі секретаря судового засідання Мурашевського Є.В., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Свінціцької Г.В., представника потерпілого Козира В.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – адвоката Свінціцької Ганни Валентинівни на постанову судді Житомирського районного суду Житомирської області від 03 березня 2026 року,
ВСТАНОВИЛА :
Постановою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 03 березня 2026 року ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та закрито провадження у справі стосовно останнього, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. 
Згідно з постановою судді, 22 травня 2025 року о 19 годині 10 хвилин на 140 км + 100 м автодороги М06 «Київ-Чоп» с. Оліївка ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volvo FH», державний номерний знак НОМЕР_1 з причіпом «Schmitz Cargobull», державний номерний знак НОМЕР_2 , у порушення вимог пунктів 2.3 б), 10.4 ПДР, перед поворотом ліворуч не врахував дорожню обстановку, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та здійснив зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz С 350», державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався у попутному напрямку під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі пошкоджено.
Не погоджуючись із постановою судді, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – адвокат Свінціцька Г.В. подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову судді та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова судді не відповідає фактичним обставинам справи, а матеріали справи не містять доказів вини ОСОБА_1 у порушенні ПДР. 
Вважає, що швидкість руху іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 перевищувала допустиму, а показання останнього щодо швидкості руху його автомобіля містять суттєві розбіжності.
Вказує, що суд неповно і викривлено відобразив показання свідка ОСОБА_3 та безпідставно посилався на показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є близькими особами іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 (дружина та теща), що ставить їх показання під обґрунтований сумнів. Крім того, ці свідки не були зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. 
Також, звертає увагу на відсутність відеозаписів з боді-камер поліцейських, які були знищенні за строками зберігання, що унеможливлює встановити обставини подій, у тому числі, механізму ДТП. 
Вважає, що протокол та схема ДТП є недопустимими доказами, оскільки містять виправлення номерного знаку транспортного засобу. 
На думку захисника, з урахуванням спірних обставин у цій справі, суперечностей в показаннях учасників ДТП, у даному випадку винність когось із водіїв можливо було б встановити за допомогою автотехнічної експертизи, однак, суд першої інстанції безпідставно відмовив у її проведенні. 
Представник потерпілого ОСОБА_2 – адвокат Козир В.К. подав додаткові пояснення у справі, у яких вважав доводи апеляційної скарги безпідставними та просив у її задоволенні відмовити. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Свінціцької Г.В., представника потерпілого Козира В.К., приходжу до такого висновку.
Відповідно до приписів частини сьомої статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно зі статтею 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як зазначено у статті 251 КУпАП.
Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №369827 видно, що 22 травня 2025 року о 19 годині 10 хвилин на 140 км + 100 м автодороги М06 «Київ-Чоп» с. Оліївка, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Volvo FH», державний номерний знак НОМЕР_1 з причіпом «Schmitz Cargobull», державний номерний знак НОМЕР_2 , у порушення вимог пунктів 2.3 б), 10.4 ПДР, перед поворотом ліворуч не врахував дорожню обстановку, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та здійснив зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz С 350», державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався у попутному напрямку під керуванням ОСОБА_2 (а. с. 1). 
Згідно з пунктом 2.3 б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. 
Відповідно до пункту 10.4 Правил дорожнього руху перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку.
Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.
За змістом статті 124 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення, характеризується діями, спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
З аналізу вищенаведених норм КУпАП та ПДР слідує, що відповідальність за статтею 124 КУпАП може настати лише для учасника дорожнього руху, який порушив Правила дорожнього руху і внаслідок цього виникло пошкодження, зокрема транспортного (их) засобу (ів).
ОСОБА_1 своєї вини у порушенні Правил дорожнього руху та відповідно вчиненні адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується за статтею 124 КУпАП не визнає, оскільки вважає, що відсутні докази його вини, а причиною ДТП є порушення ПДР іншим учасником ДТП ОСОБА_2 , який на його думку, рухався із значним перевищенням швидкості руху. 
Проте, такі його доводи суд не приймає до уваги з огляду на таке.
Доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення підтверджується належним чином дослідженими та оціненими судом доказами, яким надана правильна юридична оцінка, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №369827, відповідно до якого ОСОБА_1 інкримінується порушення пунктів 2.3б, 10.4 ПДР , за що передбачена адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП;
- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, в якій, окрім іншого зафіксовані дорога із нанесеною на ній розміткою, де сталось ДТП, напрямок руху транспортних засобів, місце ДТП, розташування транспортних засобів після ДТП, характер механічних пошкоджень транспортних засобів, яка підписана учасниками ДТП;
- письмовим поясненням іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , де він окрім іншого зазначив, що їхав на автомобілі «Mercedes-Benz С 350» з м. Києва у м. Звягель зі швидкістю 70-90 км/год. Попереду нього у попутньому напрямку у «кармані» стояла фура з причіпом. Коли його автомобіль порівнявся з причіпом, то водій фури різко розпочав поворот вліво. Він, з метою уникнення удару, скермував ліворуч. Коли його автомобіль знаходився на середині зустрічної смуги, а фура на розриві розділювальної смуги, то відбулось зіткнення між його автомобілем та лівою передньою частиною кабіни, а саме фарою фури, у зв`язку з чим його відкинуло у колесовідбійник, де він зупинився; 
- поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , яким суддя місцевого суду дав належну оцінку. 
Доводи захисника про те, що протокол та схема ДТП є недопустимими доказами, оскільки містять виправлення номерного знаку транспортного засобу, суд не приймає до уваги. 
Так, зазначення номерного знаку транспортного засобу: НОМЕР_4 замість правильного НОМЕР_1 , не є підставою для закриття справи про вчинення адміністративного правопорушення, та ніяким чином не спростовує ні подію правопорушення, ні наявність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 .
Крім того, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення чи у схемі місця ДТП свою незгоду із викладеними відомостями. Однак зауважень чи заперечень щодо складеного протоколу про адміністративне правопорушення у відповідній графі протоколу та схемі місця ДТП ОСОБА_1 не висловлював. 
Відсутність відеозаписів з боді-камер поліцейських, які були знищенні за строками зберігання, на що вказує захисник в апеляційній скарзі, також не може бути підставою для закриття справи, оскільки інші наявні у справі докази підтверджують обставини подій, у тому числі, механізм ДТП. 
Так, всебічно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в розрізі із наявними у ній доказами в їх сукупності, суд апеляційної інстанції повністю погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виникнення дорожньо-транспортної пригоди є в прямому безпосередньому причинному зв`язку з порушенням пунктів 2.3б, 10.4 ПДР водієм ОСОБА_1 та, відповідно, пошкодженням транспортних засобів, за що передбачена відповідальність статтею 124 КУпАП.
Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи та фактично відтворюють картину події, яка вказана у протоколі про адміністративне правопорушення.
Посилання ОСОБА_1 та його захисника на те, що інший учасник ДТП ОСОБА_2 рухався з перевищенням дозволеної швидкості руху, у зв`язку з чим і виникло ДТП, є безпідставними, оскільки з цього приводу будь-яких доказів матеріали справи не містять. При цьому, докази, що наявні в матеріалах справи вказують на порушення ОСОБА_1 пунктів 2.3б, 10.4 ПДР , що і стало причиною ДТП.
Окрім того, суддя місцевого суду правильно відмовив у задоволенні клопотання захисника про призначення судової автотехнічної експертизи, оскільки докази, які містяться в матеріалах справи, є цілком достатніми для прийняття законного, обґрунтованого та мотивованого рішення. 
Таким чином, вищенаведені та усі інші доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі та наведені стороною захисту в ході апеляційного розгляду справи щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, оскільки судом було правильно застосовано норми матеріального права та не порушено норм процесуального права.
А тому, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив усі обставини справи в їх сукупності та постановив законне судове рішення про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та закриття провадження у справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду стосовно ОСОБА_1 немає.
Керуючись статтею 294 КУпАП, суддя 
ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу адвоката Свінціцької Ганни Валентинівни – залишити без задоволення. 
Постанову судді Житомирського районного суду Житомирської області від 03 березня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та закрито провадження у справі стосовно останнього у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, - без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя :