Справа № 159/1318/26
Провадження № 3/159/738/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2026 року м. Ковель

Cуддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Смалюх Р.Я., розглянувши справу, що надійшла від Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (РНОКПП: НОМЕР_1 ), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 27.02.2026 року о 15 год 35 хв в м. Ковель, по вул. Театральна, 16, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого під час об`їзду автомобіля марки «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_3 відбулось зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 13.3 Правил дорожнього руху України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Крім цього, ОСОБА_1 27.02.2026 року о 15 год 35 хв в м. Ковель, по вул. Театральна, 16, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_2 , після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди не повідомивши працівників поліції про пригоду, чим порушив п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.
Крім цього, ОСОБА_1 27.02.2026 року о 15 год 35 хв в м. Ковель, по вул. Театральна, 16, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з видихаємого повітря, почервоніння обличчя, тремтіння рук, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у вставленому законом порядку категорично відмовився.
Своїми діями ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 будучи особою, яку протягом року, було піддано адміністративному стягненню за ч. 4 ст. 126 КУпАП, 27.02.2026 року о 15 год 35 хв в м. Ковелі по вул. Театральна, 16, керував автомобілем марки «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування транспортними засобами, правопорушення вчинене повторно протягом року 31.01.2026 постанова серії ЕНА 6596899 був притягнутий до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Своїми діями ОСОБА_1 , порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпА.

Згідно з ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Отже, справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч. 4 ст. 130 КУпАП, слід розглядати одночасно.

18.03.2026 ОСОБА_1 отримав повістку, якою повідомлений про розгляд справи 01.04.2026, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № R068069743521. Крім того з матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 отримав під особистий підпис протоколи про адміністративні правопорушення від 27.02.2026 складені за ст. 122-4, ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Отже, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, суд про причини неявки не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подала, а тому, відповідно до ст. 268 КУпАП, її неявка до суду не перешкоджає розгляду справ по суті.
Європейський Суд з прав людини у п. 41 рішення від 03 квітня 2008 року (заява № 3236/03) у справі "Пономарьова проти України" констатував, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
На підставі викладеного суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначених вище адміністративних правопорушень повністю доводиться доказами, дослідженими під час розгляду справи. Доказів, які б спростовували вказані висновки судді не надано.

Диспозиція ч. 5 ст.126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Диспозиція ч. 1-4 ст.126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за:
- керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством;
- керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом;
- керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами;
- керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Постановою Городнянського районного суду Чернігівської області від 16.01.2026 у справі №732/1400/25, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено йому покарання у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП підтверджується довідкою Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, та постановою серії ЕНА №6596899 від 31.01.2026, відповідно до якої ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Крім цього, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП доводиться протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 602193 від 27.02.2026, який складений уповноваженою на те особою та відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 27.02.2026, відеозаписом з місця події, іншими матеріалами справи.

Диспозиція ч. 4 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Водночас у ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України», суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно із ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У фабулі протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, що « ОСОБА_1 27.02.2026 року о 15 год 35 хв в м. Ковель, по вул. Театральна, 16, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з видихаємого повітря, почервоніння обличчя, тремтіння рук, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у вставленому законом порядку категорично відмовився, чим порушив п. 2.10 (є) ПДР — вживання водієм ТЗ після ДТП за його участі алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі.»
Отже, фабула зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення містить склад правопорушення, який передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП а не ч. 4 ст. 130 КУпАП, оскільки у ній ОСОБА_1 не звинувачується у тому, що він вживав алкогольні напої після вчинення ДТП, а лише у тому, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.
На підставі наведеного, суд вважає за необхідне перекваліфікувати діяння, яке ставиться у провину ОСОБА_1 з ч. 4 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже така перекваліфікація не погіршує становище ОСОБА_1 .
З досліджених відеозаписів видно, що поліцейський повідомив особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, що у нього є ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на місці (01.25 хв запису ...0056А.МР4). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я водій відмовився, (02.15 хв запису ...0056А.МР4). Поліцейський роз`яснив права передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та розпочав складання протоколу про адміністративне правопорушення (03.29 хв запису ...0056А.МР4). Також водію було повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення у Ковельському міськрайонному суді Волинської області.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доводиться протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №602186 від 27.02.2025, який складений уповноваженою на те особою та відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, актами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 27.02.2026, направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.02.2026, відеозаписами з місця події, іншими матеріалами справи.

Диспозиція ст.124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП доводиться протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №602184 від 27.02.2026, який складений уповноваженою на те особою та відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, поясненнями ОСОБА_2 від 27.02.2026, схемою місця ДТП від 27.02.2026, фото та відеозаписом з місця ДТП, іншими матеріалами справи.

Диспозиція ст.122-4 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП доводиться протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №602162 від 27.02.2026, який складений уповноваженою на те особою та відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, поясненнями ОСОБА_2 від 27.02.2026, схемою місця ДТП від 27.02.2026, фото та відеозаписом з місця ДТП, іншими матеріалами справи.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, яке слід накласти на ОСОБА_1  суддя враховує фактичні обставини справи, характер вчинених правопорушень, які належать до порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, вимоги санкцій статей за якими останній притягується до відповідальності.
Враховуючи вимог ст. 36 КУпАП, суддя вважає, що ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті за більш серйозне правопорушення – ч. 5 ст. 126 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу.
На думку судді таке стягнення буде необхідним і достатнім для виховання правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання чи можна до ОСОБА_1 застосувати додаткове стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, не зважаючи на те, що він позбавлений права керування транспортними засобами, суддя зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
У статті 2 КУпАП зазначено, що законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
У пункті 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від № 18 від 19.12.2008) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що суди не вправі застосовувати до особи позбавлення права керування транспортним засобом і тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.
Водночас, відповідно до правових висновків Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладених в постанові від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20, суд вказав про можливість призначення судом додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
Вирішуючи яку ж із зазначених протилежних позицій Верховного Суду застосувати у цій справі суддя керується постановою Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17, де суд зазначає, що суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.
Отже, суд застосовує правову позицію Верховного Суду, яка висловлена пізніше, та приходить до висновку про можливість застосування до ОСОБА_1 додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, незважаючи на те, що він позбавлений права керування транспортними засобами у встановленому законом порядку. 

Окрім цього, слід зазначити, що за змістом норм КУпАП правова природа додаткового стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами не обмежується лише вилученням посвідчення водія і не вичерпується цією дією. Воно застосовується на визначений строк та полягає у встановленні заборони на керування транспортними засобами.
Таке позбавлення має відповідати загальній меті покарання — запобіганню вчиненню нових правопорушень.
Зокрема, порушення особою правил безпеки дорожнього руху чи експлуатації транспорту, незалежно від того, чи має вона посвідчення водія, створює реальну загрозу життю та здоров`ю інших осіб і може спричинити шкоду. У зв`язку з цим у певних випадках застосування додаткового стягнення у вигляді позбавлення права керування є необхідним для запобігання можливому заподіянню шкоди здоров`ю або навіть життю інших осіб у майбутньому, а також для формування належного сприйняття таких порушень у суспільстві, зокрема серед інших водіїв.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно з п. 5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн., які стягуються на користь держави.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 36, 221, 280, 283, 284, 287, 294 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и в :
Об`єднати в одне провадження справи №159/1318/26 за ч. 4 ст. 130 КУпАП; №159/1319/26 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, №159/1320/26 за ст. 124 КУпАП, № 159/1321/26 за ст. 122-4 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, присвоївши справі єдиний унікальний номер 159/1318/26.

ОСОБА_1 визнати винуватиму вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП, накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Штраф має бути сплачений добровільно протягом 15 днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу. У разі несплати штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, відповідно до частини другої статті 308 КУпАП, штраф стягується у порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок на рахунок UA908999980313111256000026001 Код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу – Судовий збір в дохід держави (адмінправопорушення).

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, при цьому строк давності призупиняється на час розгляду скарги у разі оскарження постанови або на період відстрочки її виконання згідно зі статтею 301 КУпАП.

Суддя        Р.Я.Смалюх