Справа № 685/974/25 
Провадження № 3/685/2/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року       селище Теофіполь

Суддя Теофіпольського районного суду Хмельницької області Турчин-Кукаріна І.В., за участі секретаря судового засідання Медун В.Р., особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника Бурлака О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Теофіполь матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 2 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И Л А:
04 жовтня 2025 року о 02:35 год у селі Святець Хмельницького району Хмельницької області по вулиці Калинова 8, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_1 , належним ОСОБА_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810» та в закладі охорони здоров`я громадянин ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, унаслідок чого поліцейський сектору поліцейської діяльності № 1 (селище Теофіполь) відділу поліції № 2 (м. Волочиськ) Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старший сержант поліції Максимчук О.П. на місці зупинки транспортного засобу склав протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 472862.
До протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 472862 від 04.10.2025, складеного за ч. 1 ст. 130 КУпАП, долучено розписку про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу від 04.10.2025 (із підписом ОСОБА_1 ), розписку про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП від 04.10.2025 (із підписом ОСОБА_1 ), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 04.10.2025, заявку на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлень від 04.10.2025 (із підписом ОСОБА_1 ), а також компакт-диск із відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, ствердив, що у момент, коли до автомобіля, в якому він перебував, під`їхали працівники поліції, він транспортним засобом не керував, а перебував у автомобілі, спілкуючись з іншою особою, двигун працював, оскільки він з пасажиром в автомобілі грілися, на запитання працівників поліції, куди він їде, він відповів, що додому, бо не зобов`язаний звітувати, однак ознак стану сп`яніння у нього не було, тому вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння вважав незаконною, що і стало причиною відмови від проходження такого огляду, відтак, просив провадження у справі закрити.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Бурлак О.М. підтримав позицію ОСОБА_1 , клопотав про допит в судовому засіданні свідків, просив приєднати до справи подані ним характеризуючі дані про свого підзахисного, його медичну документацію, акцентував увагу, що наявні у ОСОБА_1 діагнози могли зумовити появу в ОСОБА_1 симптоматики, за зовнішніми ознаками схожої з перебуванням особи у стані алкогольного сп`яніння, унаслідок чого працівник поліції міг помилково розцінити стан ОСОБА_1 як такий, що містить ознаки алкогольного сп`яніння, просив провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, дослідивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшла висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
У цій справі вина ОСОБА_1  у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: вина у відмові як особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 472862;
- відеозаписами із нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що 02:36 год 04.10.2025 фари автомобіля увімкнені, автомобіль перебуває на проїжджій частині дороги, двигун автомобіля працює, ОСОБА_1 перебуває на місці водія транспортного засобу, поряд з ним на передньому пасажирському сидінні перебуває пасажирка; ОСОБА_1 повідомив працівника поліції, що їде додому, надав працівнику поліції посвідчення водія, поводився як водій транспортного засобу, не заперечував факту керування транспортним засобом, о 02:36 год 04.10.2025 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, після чого о 02:44 год 04.10.2025 у розмові з поліцейським сказав, що шкодує, що не поїхав іншим маршрутом, щоб його не зупинили, бо тут його чекала поліція, о 02:49 год 04.10.2025 сказав, що їхав з городу, вказував напрямок, звідки їхав; о 02:51 год 04.10.2025 в телефонній розмові ОСОБА_1 повідомив співбесіднику, що від ОСОБА_1 було чутно запах алкоголю; при ознайомленні його зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення не заявив, що транспортним засобом він не керував; о 02:54 год 04.10.2025 повідомив працівників поліції при складанні протоколу, що «випив пляшку гаражика»;
- показаннями свідка ОСОБА_2 , якими зазначені у протоколі про адміністративні правопорушення обставини підтверджено.
Так, допитаний в судовому засіданні 01.04.2026 за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_2 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384, 385 КК України, приведений до присяги свідка, підтвердив, що 04 жовтня 2025 року о 02:35 год під час його чергування в складі екіпажу патрульної поліції він та його колега здійснювали патрулювання, зі сторони ферми звернули увагу на увімкнені фари автомобіля, який рухався, здійснили розворот та поїхали на зустріч цьому автомобілю, автомобіль зупинився, надалі розпочав рух заднім ходом, автомобіль перебував у зоні видимості на відстані приблизно 50 метрів від ОСОБА_2 , тоді працівники поліції зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 з причини порушення комендантської години, під час спілкування з ОСОБА_1 , який перебував в автомобілі, працівник поліції почув запах алкоголю, інших ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 за спливом часу не пригадує, однак у нього виникли підзори щодо перебування у ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, тому він висунув ОСОБА_1 вимогу пройти відповідний огляд, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився. 
Допитана за клопотанням сторони захисту 18.02.2026 свідок ОСОБА_3 , якій було роз`яснено права та обов`язки свідка повідомила суду, що є ОСОБА_1 є для неї близькою особою, проте вона бажає дати суду показання, відтак, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за введення суду в оману, повідомила, що ОСОБА_1 заїхав за нею, в дату та час, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, вона проводила час разом з ОСОБА_1 , з яким вони знайомі більше десяти років, вони перебували у автомобілі, алкогольних напоїв у автомобілі ні свідок ОСОБА_3 , ні ОСОБА_1 не вживали, автомобіль стояв на місці, вони час від часу вмикали обігрів автомобіля, пізніше до них під`їхали працівники поліції, які почали вимагати від ОСОБА_1 проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; до приїзду працівників поліції ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля, а після приїзду працівників поліції, які вимагали від ОСОБА_1 проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, і склали протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 за кермо автомобіля не сідав.
Оцінюючи показання свідка ОСОБА_3 , враховано повідомлені свідком в судовому засіданні відомості про характер взаємовідносин з ОСОБА_1 , та тому критично оцінено твердження свідка, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом і не був зупинений працівниками поліції, оскільки свідок повідомила, що ОСОБА_1 є її близькою особою. 
Разом з тим, суддя враховує, що вцілому показання свідка ОСОБА_3 узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_2 , за винятком того, чи рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_1 на момент його зупинки працівниками поліції.
Відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядку № 1103), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, щодо вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Працівник поліції, діючи на підставі закону, вправі вимагати проходження відповідного огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння, або перебування особи під впливом лікарських засобів, виходячи із оцінки ним стану водія та якщо у нього є підстави вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння.
Тому суддя відхиляє аргументи сторони захисту, про те, що наявні у ОСОБА_1 захворювання, підтверджені дослідженими в судовому засіданні виписками з медичної карти стаціонарного хворого, консультаційними висновками спеціаліста, протоколом МРТ, могли зумовити появу симптоматики, за зовнішніми ознаками схожої з перебуванням особи у стані алкогольного сп`яніння, унаслідок чого працівник поліції міг помилково розцінити стан ОСОБА_1 як такий, що містить ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки для висунення вимоги пройти огляд на стан сп`яніння працівнику поліції достатньо виявити відповідні ознаки, а не гарантувати їх достовірність; вцілому ж такі аргументи сторони захисту не спростовують наявності у працівника поліції реальних підстав вимагати від водія транспортного засобу проходження огляду на стан сп`яніння.
Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
В умовах воєнного стану громадяни України повинні проявляти особливу повагу до законів України, суворо дотримуватись правопорядку, а що стосується водіїв транспортних засобів (джерел підвищеної небезпеки), то вони несуть тягар низки обов`язків, встановлених законом, у тому числі обов`язкового проходження на вимогу працівника поліції відповідного огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку. Невиконання цих обов`язків може мати наслідком легітимні обмеження, у тому числі позбавлення особи права керування транспортним засобом на певний строк.
Відповідне втручання у права водія транспортного засобі у світлі практики Європейського суду з прав людини є таким, що передбачене законом, має легітимну мету, є пропорційним (необхідним і достатнім) у демократичному суспільстві.
Наявні у справі докази не викликають жодних сумнівів у їх достовірності та допустимості, оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, доказів, які би підтверджували фальсифікацію, матеріали справи не містять.
Сторона захисту не навела тверджень, які би свідчили про наявність обставин, які би справляли значущий вплив на оцінку обставин справи або виключали наявність в діянні особи повного складу адміністративного правопорушення.
Дослідженими в судовому засіданні доказами повністю та поза розумним сумнівом доведено, що 04 жовтня 2025 року о 02:35 год у селі Святець Хмельницького району Хмельницької області по вулиці Калинова 8, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_1 , належним ОСОБА_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810» та в закладі охорони здоров`я громадянин ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, а саме: відмовився від проходження на вимогу поліцейського в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відмова ОСОБА_1 за вказаних вище обставин від проходження на вимогу поліцейського в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Обставин, які би спростовували наявність події та складу адміністративного правопорушення або виключали адміністративну відповідальність за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя не виявила, тому відмовляє стороні захисту у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.
Оскільки суддя дійшла висновку про повне доведення за критерієм «поза розумним сумнівом» факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на порушника слід накласти адміністративне стягнення.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
При застосуванні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, надані стороною захисту відомості про стан здоров`я ОСОБА_1 та його характеризуючі дані, ступінь вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
При визначенні виду стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя керується правилами ст. 33-35 КУпАП і, враховуючи дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, обставини скоєння правопорушення, накладає адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, підлягає стягненню судовий збір у розмірі, визначеному ст. 4 Закону України «Про судовий збір», який на підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначається у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить у 2025 році 665,60 грн.
Ураховуючи наведене, керуючись статтями 27, 40-1, 130, 221, 245-252, 276-279, 283-285, 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -
П О С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок (Стягувач: Головне управління Національної поліції у Хмельницькій області, отримувач: ГУК у Хмел.обл/Хмельн.обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37971775, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), рахунок отримувача: UA748999980313060149000022001, код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (стягувач: Державна судова адміністрація України (вул. Липська, 18/5 м. Київ), отримувач коштів: ГУК у м. Києві / м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
Відповідно до статті 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Роз`яснити особі, яка притягається до відповідальності, що надання Теофіпольському районному суду Хмельницької області оригіналу платіжного документа про сплату штрафу за зазначеними у постанові реквізитами у повному розмірі у встановлений 15-денний строк з дня вручення постанови про накладення штрафу виключить звернення постанови до примусового виконання, тому докази сплати штрафу потрібно подати суду.
На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, з метою примусового виконання цієї постанови органу державної виконавчої служби стягнути з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , подвійний розмір штрафу в сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 (нуль) копійок.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження. 
Постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження – з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті. 
Постанову може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня її винесення. 
У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Повний текст постанови складено і підписано 01.04.2026.

Суддя         Турчин-Кукаріна І.В.