РІШЕННЯ
іменем України
07 квітня 2026 року	Справа №451/434/26	
 	Провадження № 2/451/340/26	

Радехівський районний суд Львівської області
у складі головуючого судді Магонь О. З.
секретаря судового засідання Сологуб М. Р.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Радехові цивільну справу №451/434/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
установив:
Стислий виклад позиції учасників процесу
11 березня 2026 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 21 квітня 2012 року між ним та відповідачем укладено шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області, про що складено відповідний актовий запис №54. Спільних дітей у сторін немає. На момент подачі цього позову проживають окремо, кожен за адресами своєї реєстрації. Спільне життя у них не склалося. Позивач вказує, що протягом 2020-2025 рр. вже п`ять раз подавав позов про розірвання між ними шлюбу, проте, внаслідок підмовляння відповідача та її родичів, провадження у справі кожен раз закривалось і до розірвання шлюбу не доходило. Позивач вважає, що ситуація і після цього не змінювалась, на деякий короткий час сторони сходились, а потім знову розходились внаслідок поведінки відповідача. Восени 2023 року позивач продав належну йому з дітьми квартиру в м. Шептицький і придбав у свою особисту власність за виручені кошти квартиру в АДРЕСА_1 , де зареєструвався для постійного місця проживання, в той час, як відповідач залишалась бути зареєстрованою за своїм місцем проживання в с. Павлів Шептицького району Львівської області, де вони з нею деякі періоди після одруження проживали спільно, в той час, коли він не жив в м. Шептицькому Шептицького району Львівської області після чергової конфліктної ситуації. Після придбання квартири в м. Радехів Шептицького району Львівської області відповідач на деякий час приїжджала до позивача на цю квартиру, але більшість часу проводила в с. Павлів Шептицького району Львівської області, після четвертого звернення в суд про розірвання шлюбу, вона знову деякий час проживала з ним у м. Радехів Шептицького району Львівської області, а з березня цього року в с. Павлів Шептицького району Львівської області. Останній раз позивач подавав позов про розірвання суду, який був зареєстрований у Радехівському районному суді 19.02.2025, а 07.04.2025 у справі №451/258/25 позов був залишений без розгляду за заявою позивача. Позивач зазначає, що і після цього стосунки між ними не покращились через постійні скандали, які влаштовує йому відповідач, як і вчиняє стосовно нього домашнє насильство та інші протиправні діяння, тощо. Вказує, що останні такі насильницькі дії стосовно нього були вчинені 8 березня 2026 року після того як він привітав її з жіночим днем, а вона влаштувала йому побутову сварку з насильством, що зумовило виклик працівників поліції. На сьогоднішній день сторони проживають окремо, спільних стосунків не підтримують і позивач більше не має бажання з відповідачем жити подружнім життям. Збереження їхнього шлюбу неможливе. Позивач вважає, що примирення між ними є неможливим, тому просить суд не надавати їм строку для примирення, оскільки попередній досвід з цього приводу негативний (а.с.1-3). 
Із цих підстав, позивач просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований 21.04.2012 за актовим записом №54 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області. 
Відповідач ОСОБА_2 правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася.
Заяви, клопотання учасників процесу та інші процесуальні дії у справі
Суддя своєю ухвалою від 16 березня 2026 року прийняла до розгляду позовну заяву та відкрила провадження у справі, ухвалила здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначила судове засідання (а.с.13-14).
7 квітня 2026 року до суду поступила заява від позивача ОСОБА_1 , у якій він зазначив, що позовні вимоги повністю підтримує та просить їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності (а. с.24-24).
Також 6 квітня 2026 року суду поступила заява від представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Мельник Л. І., у якій остання вказала, що позивач вказує в позовній заяві, що відповідач вчиняє над ним домашнє насильство та інші протиправні діяння, про те, що дані свідчення не відповідають дійсності свідчить той факт, що відповідач фізично не може таке чинити у зв`язку з тим, що остання хворіє та має другу групу інвалідності. Також вказує, що саме позивач вчиняє фізичне та психологічне насильство щодо відповідача та цей факт підтверджується відкритим провадженням у справі №451/545/26 Радехівського районного суду Львівської області, відповідно до якого ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Крім того, відповідач наполягає на розірванні шлюбу, просить суд розгляд справи проводити без участі сторони відповідача (а.с.21).
Відповідно до частини третьої статті 211 Цивільного процесуального кодексу України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися сторони.
Таким чином, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України суд не здійснював фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Установлені судом фактичні обставини справи 
21 квітня 2012 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відділом державної реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області зареєстровано шлюб, про що 21 квітня 2012 року складено відповідний актовий запис №54, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб (повторно), серії НОМЕР_1 від 19 червня 2019 року. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - « ОСОБА_4 », дружини - « ОСОБА_4 »(а.с.9).
Сторони шлюбні відносини не підтримують, спільно не проживають. Збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, що свідчить про остаточний розпад сім`ї.
Зміст спірних правовідносин
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачем.
Позиція суду
Згідно зі статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.
Норми права, які застосував суд, мотивована оцінка наведених сторонами аргументів та висновки суду
Відповідно до статті 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
На підставі статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частинами третьою та четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно із частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України.
Із огляду на частину другу статті 112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Таким чином, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути поданий одним з подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.
Позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не бажає зберігати шлюб з відповідачем.
Отже, суд дійшов висновку, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими та подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позовні вимоги про розірвання шлюбу необхідно задовольнити.
Суд уважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до частини другої статті 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; згідно із абзацом другим частини третьої статті 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Щодо розподілу судових витрат
Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп.
Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ч. 6 ст. 141 ЦПК України, зокрема, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.
Судом встановлено, що відповідач надав підтверджуючі документи про те, що вона є особою з інвалідністю ІІ групи, а саме довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, серії 12 ААБ №315069 від 04.06.2019 (а.с.23), що підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Оскільки відповідач звільнений від судового збору, судовий збір необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. 4, 12, 13, 19, 81, 82, 89, 141, 211, 247, 258 - 259, 263 - 265, 279 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, ст. 51 Конституції України, ст. 24, 104, 105, 110, 112, 114, 115 Сімейного кодексу України, п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд 
ухвалив:
задовольнити позовОСОБА_1 .
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований 21.04.2012 за актовим записом №54 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області.
Компенсувати за рахунок держави судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у сумі 1331 (однієї тисячі триста тридцять однієї) гривні 20 (двадцять) копійок у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасники процесу
Позивач ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ). 
Відповідач ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ). 
Представник відповідача МельникЛеся Ігорівна (місцезнаходження: АДРЕСА_4 ).
Головуючий суддя	Магонь О. З. 	

Рішення суду виготовлене 07.04.2026.