Справа № 496/7746/25
Провадження № 2/496/568/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Буран В.М.,
за участю: секретаря – Агаджанян Д.Х.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Біляївка Одеської області цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ "Фінансова компанія "Фангарант Груп» заборгованість у розмірі 27506,55 гривень, суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що 18.11.2024 р. між ТОВ «ЕКОФЛАЙ» та ОСОБА_1 було укладено договір №60200373362 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ (далі – Договір). Цей Договір укладено в електронній формі, що згідно п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до укладення Договору в письмовій формі та підписаного власноручно, що підтверджується протоколом електронного підпису. Згідно вказаних умов Договору відповідачу передано в оренду на умовах лізингу "Інвертор гібридний Powmr Fronus SP-2200-12V, 12 В, 1800 Вт (безперебійник, UPS, ДБЖ), Інвертор гібридний Powmr Fronus SP-2200-12V, 12 В, 1800 Вт (безперебійник, UPS, ДБЖ)", встановленою вартістю 26 640,00 грн. Передача Товару Відповідачу засвідчена підписом Відповідача на Договорі.
Заборгованість відповідача перед позивачем за Договором складає 27506,55 гривень, в тому числі: - 19981,11 гривень – сума заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого Товару; – 7525,44 гривні – сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2-12.3 Договору, чим порушуються права та інтереси ТОВ "Фінансова компанія "Фангарант Груп», що і стало підставою для звернення представника позивача з даним позовом до суду.
Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 22.12.2025 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.9).
В прохальній частині позовної заяви представник позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.3).
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином про, що свідчить у справі рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки (а.с.14)
В установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подав до суду відзив на позов.
Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з тим, що відповідачка повідомлена належним чином про час та місце слухання справи, не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин, не подала відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 18.11.2024 р. між ТОВ «ЕКОФЛАЙ» та ОСОБА_1 було укладено договір №60200373362 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ (далі – Договір). Цей Договір укладено в електронній формі, що згідно п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до укладення Договору в письмовій формі та підписаного власноручно, що підтверджується протоколом електронного підпису. 
Згідно з п. 8.1 Договору Клієнт (Відповідач) отримує товари (послуги) від Постачальника на умовах Договору та згідно обраного Клієнтом Пакету фінансування (далі – Пакет фінансування), а Постачальник забезпечує надання товарів (послуг) Клієнту. В момент підписання Договору всі існуючі та майбутні права Постачальника за Договором відступаються на користь Процесинг-центра (Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Фангарант Груп", далі – Позивач).
Відповідно до п. 8.2. Договору, порядок отримання товарів (послуг) Клієнтом визначається Договором та Правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ в редакції згідно Наказу № 15/03-24 від 15.03.2024 р. (далі Правила), що є невід`ємною частиною Договору. Клієнт ознайомлений з копією Правил в електронній формі на сайті www.paylater.com.ua , а також з порядком укладення договору за допомогою електронного підпису, що визначено в Розділі 5 Правил.
Відповідно по п. 1.4 Правил отримання товарів (послуг) в системі ПлатиПізніше Правила є договором приєднання у розумінні ст. 634 Цивільного кодексу України. Підписанням Договору Клієнт приєднується до Правил. Правила є невід`ємною частиною кожного Договору з моменту його укладення.
Згідно вказаних умов Договору відповідачу передано в оренду на умовах лізингу "Інвертор гібридний Powmr Fronus SP-2200-12V, 12 В, 1800 Вт (безперебійник, UPS, ДБЖ), Інвертор гібридний Powmr Fronus SP-2200-12V, 12 В, 1800 Вт (безперебійник, UPS, ДБЖ)", встановленою вартістю 26 640,00 грн. Передача Товару відповідачу засвідчена підписом відповідача на Договорі.
Умовами Пакету фінансування визначеними в Договорі, встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення Договору.
Умови пакету фінансування: Платіж при отриманні товарів (від загальної суми платежів): становить 0,00 грн., кількість місячних платежів (крім першого): 9, розмір місячних платежів: щомісяця рівними частинами – 2960,00 грн., вид договору: прямий лізинг, перехід права власності до Клієнта: виплата всіх зобов`язань за Договором.
Також згідно п. 1.1., п. 1.3. договору про участь постачальника в системі ПлатиПізніше™ № № 2024080803 від 08.08.2024 р. всі права вимоги до Відповідача, що випливають з умов Договору були відступлені Постачальником на користь Позивача в момент підписання Договору – 18.11.2024 р. Про відступлення прав вимоги за Договором Відповідач повідомлений в письмовій формі, згідно п. 8.1. Договору.
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором становить 27506,55 грн., що складається: 19981,11 гривень – сума заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого Товару; – 7525,44 гривні – сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2-12.3 Договору.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем за договором у розмірі 27506,55 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 638 ЦК України закріплено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
На підставі ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Так, за змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
На підставі ч. ч. 3-6, 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 вказаного Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з ч. ч. 1 - 4 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Для підтвердження достовірності походження та цілісності електронного документа може використовуватися електронна печатка. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. У разі створення електронного документа з використанням більш як одного електронного підпису та/або більш як однієї електронної печатки його створення завершується накладанням електронного підпису або електронної печатки останнім підписувачем чи створювачем електронної печатки відповідно до технології створення такого електронного документа.
Відповідно до ст. 8 вказаного Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документу не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму.
Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписаний він має бути електронним підписом.
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).
Також, Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №524/5556/19 від 12.01.2021 року дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет- магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами». А тому, в нашому випадку, підписання Відповідачем шляхом зазначення одноразового ідентифікатора відповідає вимогам чинного законодавства.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20, від 17 січня 2022 року у справі № 234/7723/20.
Таким чином, волевиявлення позичальника може підтверджуватись як підписанням договору, так і його діями (заповнення формуляра (заявки) на отримання кредиту, часткова або повна сплата заборгованості тощо).
Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду у справі №127/23910/14-ц від 23.12.2020 року, що ґрунтуються на презумпції свободи договору. Тобто, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства. Підписуючи договір, позичальник погоджується на укладання договору саме такого змісту.
Отже, електронна форма договору прирівнюється до письмової, проте з певними особливостями щодо укладення таких договорів. Сторони вільні обрати форму правочину, в т.ч. електронну.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Статтею 1049 ЦК України закріплено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно ст. 617 ЦК України, відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Позивач належними та допустимими доказами довів факт укладення договору та наявність заборгованості у ОСОБА_1 .
Відповідач не надала жодних доказів, які б підтверджували факт виконання нею зобов`язань за договором. 
Договір № 60200373362 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше від 18.11.2024 року (далі – Договір) було укладено між Постачальником та Відповідачем і за своєю юридичною природою є договором прямого лізингу, про що безпосередньо зазначено в розділі 4 Договору «Умови пакету фінансування».
Згідно з п. 8.1. Договору Клієнт (Відповідач) отримує товари (послуги) від Постачальника на умовах Договору та згідно обраного Клієнтом Пакету фінансування (далі – Пакет фінансування), а Постачальник забезпечує надання товарів (послуг) Клієнту. В момент підписання Договору всі існуючі та майбутні права Постачальника за Договором відступаються на користь Процесинг-центра (Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Фангарант Груп", далі – Позивач).
Відповідач, ознайомившись з умовами Договору, вона чітко усвідомлювала усі умови даного Договору і вважав їх прийнятними для себе, своїм підписом погодилась з викладеними у Договорі положеннями.
Таким чином, п. 8.1. Договору є фактично повідомленням Відповідача про відступлення права вимоги Постачальником на користь Позивача, відомості про якого містяться в розділі 7 Договору, а Відповідач, підписавши Договір, своїм підписом підтвердив, що він ознайомлений з вищезазначеними умовами Договору і його умови є прийнятними для нього. А тому посилання представника Відповідача на ту обставину, що матеріали справи не містять доказів, що станом на момент звернення Позивача до суду до нього перейшло право вимоги до Відповідача безпідставне.
В свою чергу, правовідносини між Позивачем та Постачальником регулюються Договором № 2024080803 про участь постачальника в системі ПлатиПізніше™ (факторингу), який було укладено 08.08.2024 року.
Так, Відповідно до п. 1.1. цього Договору, Постачальник постачає товари клієнтам (надає послуги) та відступає Позивачу права вимоги платежів та право власності на товари в якості забезпечення грошових вимог за договорами з клієнтами, а Позивач здійснює факторингове фінансування відступлених Постачальником Позивачу прав разом з усіма правами вимоги до клієнтів, що випливають з умов, на яких було здійснено постачання клієнтам товарів та надання послуг. Сторони домовляються при цьому діяти відповідно до Правил участі Постачальника в системі ПлатиПізніше™, які затверджуються Сторонами та є невід`ємною частиною Договору № 2024080803 про участь постачальника в системі ПлатиПізніше™ від 08.08.2024 року.
Право вимоги щодо сплати платежів за Договором перейшло до Позивача на підставі факторингу саме як майбутня вимога, що не суперечить вимогам чинного законодавства України. А отже, Позивач в момент укладання Договору № 60200373362 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше від 18.11.2024 року між Постачальником та Відповідачем автоматично набув статусу кредитора, а Відповідач відповідно статусу боржника до моменту повного виконання зобов`язань за укладеним Договором.
Договір № 60200373362 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше від 18.11.2024 року (далі – Договір) було укладено між Постачальником та Відповідачем і за своєю юридичною природою є договором прямого лізингу, про що безпосередньо зазначено в розділі 4 Договору «Умови пакету фінансування». Цей Договір укладено в електронній формі, що згідно п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до укладення Договору в письмовій формі та підписаного власноручно, що підтверджується протоколом електронного підпису.
Згідно вказаних умов Договору Відповідачу передано в оренду на умовах лізингу " "Інвертор гібридний Powmr Fronus SP-2200-12V, 12 В, 1800 Вт (безперебійник, UPS, ДБЖ), Інвертор гібридний Powmr Fronus SP-2200-12V, 12 В, 1800 Вт (безперебійник, UPS, ДБЖ)" (далі – Товар), встановленою вартістю 26 640,00 грн. Передача Товару Відповідачу засвідчена електронним підписом Відповідача на Договорі .
Крім цього, на виконання умов Договору після його укладання Відповідачем 20.01.2025 року, 28.02.2025 року, 22.03.2025 року, 30.03.2025 року, 21.04.2025 року, 17.06.2025 року, 20.06.2025 року, 04.07.2025 року, 17.07.2025 року, 15.09.2025 року було здійснено платежі по оплаті вартості отриманого Товару в загальному розмірі 13176,00 грн., що свідчить про визнання Відповідачем факту укладання Договору та отримання товару за таким Договором.
З огляду на вищевикладене, вбачається, що укладений між сторонами Договір №60200373362 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™, є укладеним з додержанням письмової форми визначеної законом, оскільки укладений з додержанням процедури визначеної Законом України «Про електронну комерцію», та підписаний Відповідачем шляхом застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором, у порядку визначеному ст. 12 закону та п. 13.4. Договору.
На підтвердження факту укладення даного Договору Відповідачем свідчить зазначення в Договорі його особистих даних, таких як номер та серія паспорта, ідентифікаційний номер, місце проживання.
З урахуванням вище зазначеного, суд вважає, що позивачем доведено належними та достатніми доказами факт укладення Договору № 60200373362 з Відповідачем.
Відповідач не зверталась до суду з позовною заявою щодо визнання Договору недійсним в цілому, а тому він є чинним на даний момент і має виконуватися сторонами в повному обсязі відповідно до його умов та положень чинного законодавства України.
На підставі ч.ч. 1, 3 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
На підставі досліджених письмових доказів, наданих позивачем, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги засновані на законі та умовах укладеного договору, підписаного сторонами, обґрунтовані належними доказами та підлягають задоволенню шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 60200373362 від 18.11.2024 року у загальному розмірі 27506,55 грн.
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр. 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).
З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідачка не виконує взяті на себе зобов`язання та підлягають судовому захисту.
У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України та приймаючи до уваги, що позовні вимоги судом задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору.
Керуючись ст. ст. 509, 625, 629, 638, 1054 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265, 354-355 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ "Фінансова компанія "Фангарант Груп" (місцезнаходження: 04073 м. Київ, вул. Степана Бандери, буд. 21, корп. В (код за ЄДРПОУ 38922870) заборгованість у розмірі 27506,55 грн.
Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фангарант Груп", місцезнаходження: м. Київ, вул. Степана Бандери, буд. 21, корп. В, (Код за ЄДРПОУ 38922870) судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Біляївського районного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: В.М. Буран