ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД 
Миколаївської області

Справа №477/967/25 
Провадження №1-кп/477/293/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року   Вітовський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого у справі – судді  ОСОБА_1 ,
із секретарем судових засідань –  ОСОБА_2 ,  
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024152230000690 від 16 грудня 2024 року, відносно 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нове життя Баштанського району Миколаївської області, громадянина України, із середньою освітою, учня 11 класу Грейгівського ліцею Миколаївського району Миколаївської області, не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, 
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора – ОСОБА_4 ,
обвинуваченого – ОСОБА_3 , 
його законного представника – ОСОБА_5 , 
захисника – ОСОБА_6 ,
потерпілої – ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

21 травня 2025 року до Вітовського районного суду Миколаївської області з Миколаївської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
В обвинувальному акті зазначено, що досудовим розслідуванням було встановлено наступне.
06 вересня 2024 року, у неповнолітнього ОСОБА_3 , який перебував за адресою свого місця проживання: АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна у виді грошових коштів своє матері ОСОБА_7 , які знаходилися на її банківському рахунку НОМЕР_1 з використанням інтернет-додатку в її мобільному телефоні.
Тоді ж, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що діє в умовах воєнного стану, введеного в Україні Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року “Про затвердження Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року “Про введення воєнного стану в Україні”, продовженого потім відповідними Законами України № 2119-ІХ від 15 березня 2022 року, № 212-ІХ від 21 квітня 2022 року, №2263-ІХ від 22 травня 2022 року, № 2500-ІХ від 15 серпня 2022 року № 2738-ІХ від 16 листопада 2022 року, № 2915-ІХ від 07 лютого 2023 року, № 3057-ІХ від 02 травня 2023 року, № 3275-ІХ від 27 липня 2023 року, №3429-ІХ від 08 листопада 2023 року, №3684-ІХ від 06 лютого 2024 року, № 3684-ІХ від 08 травня 2024 року, №3891-ІХ від 23 липня 2024 року, усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись відсутністю своєї матері ОСОБА_7 , таємно, шляхом вільного доступу взяв належний їй мобільний телефон марки “РОСО Х3 PRO”, та, використовуючи наявний в телефоні мобільний додаток інтернет-банкінгу, перерахував на онлайн інтернет-платформу Googl Pubg грошові кошти у сумі 574 грн 53 коп та онлайн інтернет-платформу Googl Standoff2 грошові кошти у сумі 5156 грн 08 коп для оплати мобільних ігр та застосунків. 
За вищевикладених фактичних обставин ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України – таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
Крім того 07 вересня 2024 року, у неповнолітнього ОСОБА_3 , який перебував за адресою свого місця проживання: АДРЕСА_1 , повторно виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна у виді грошових коштів своє матері ОСОБА_7 , які знаходилися на її банківському рахунку НОМЕР_1 з використанням інтернет-додатку в її мобільному телефоні.
Тоді ж, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що діє в умовах воєнного стану, введеного в Україні Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року “Про затвердження Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року “Про введення воєнного стану в Україні”, продовженого потім відповідними Законами України № 2119-ІХ від 15 березня 2022 року, № 212-ІХ від 21 квітня 2022 року, №2263-ІХ від 22 травня 2022 року, № 2500-ІХ від 15 серпня 2022 року № 2738-ІХ від 16 листопада 2022 року, № 2915-ІХ від 07 лютого 2023 року, № 3057-ІХ від 02 травня 2023 року, № 3275-ІХ від 27 липня 2023 року, №3429-ІХ від 08 листопада 2023 року, №3684-ІХ від 06 лютого 2024 року, № 3684-ІХ від 08 травня 2024 року, №3891-ІХ від 23 липня 2024 року, усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись відсутністю своєї матері ОСОБА_7 , таємно, шляхом вільного доступу, діючи повторно, взяв належний їй мобільний телефон марки “РОСО Х3 PRO”, і, використовуючи наявний в телефоні мобільний додаток інтернет-банкінгу, перерахував на онлайн інтернет-платформу Googl Standoff2 грошові кошти у сумі 6788 грн 50 коп для оплати мобільних ігр та застосунків. 
Також 23 вересня 2024 року, у неповнолітнього ОСОБА_3 , який перебував за адресою свого місця проживання: АДРЕСА_1 , виник повторний злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна у виді грошових коштів своєї матері ОСОБА_7 , які знаходилися на її банківському рахунку НОМЕР_2 в АТ “КБ “Прватбанк” з використанням інтернет-додатку у її мобільному телефоні.
Тоді ж, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що діє в умовах воєнного стану, введеного в Україні Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року “Про затвердження Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року “Про введення воєнного стану в Україні”, продовженого потім відповідними Законами України № 2119-ІХ від 15 березня 2022 року, № 212-ІХ від 21 квітня 2022 року, №2263-ІХ від 22 травня 2022 року, № 2500-ІХ від 15 серпня 2022 року № 2738-ІХ від 16 листопада 2022 року, № 2915-ІХ від 07 лютого 2023 року, № 3057-ІХ від 02 травня 2023 року, № 3275-ІХ від 27 липня 2023 року, №3429-ІХ від 08 листопада 2023 року, №3684-ІХ від 06 лютого 2024 року, № 3684-ІХ від 08 травня 2024 року, №3891-ІХ від 23 липня 2024 року, усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись відсутністю своєї матері ОСОБА_7 , таємно, шляхом вільного доступу, діючи повторно, взяв належний їй мобільний телефон марки “РОСО Х3 PRO”, і, використовуючи наявний в телефоні мобільний додаток інтернет-банкінгу, перерахував на онлайн інтернет-платформу ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 13211 грн 41 коп для оплати мобільних ігр та застосунків. 
За викладених фактичних обставин ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України – таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до суду із угодою про визнання винуватості, укладеною 16 травня 2025 року між прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченим, за участю його законного представника — ОСОБА_5 (начальника служби у справах дітей Восресенської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області) та захисника ОСОБА_6 . 
Згідно з угодою ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і беззастережно підтвердив обвинувачення в обсязі висунутого йому за кримінальним провадженням.
Відповідно до угоди, її сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому буде призначено покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України.
У засіданні обвинувачений, законний представник, захисник та прокурор, а також потерпіла просили затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання.
Суд, заслухавши посилання учасників розгляду, перевіривши матеріали обвинувального акту та укладену угоду, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена і щодо тяжких злочинів. 
Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, віднесені до категорії тяжких злочинів.
В засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений в присутності захисника, цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди за ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, види покарань, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, кримінального закону та інтересам суспільства. 
Вид та міра покарання за вчинені правопорушення узгоджена сторонами угоди з урахуванням:
- тяжкості вчинених правопорушень відповідно до ст. 12 КК України;
- наявністю обставин, які пом`якшують покарання, зокрема: щире каяття та визнання своєї вини, що свідчить про наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, вчинення правопорушень неповнолітнім; проходження ним “Програми відновного правосуддя за участю неповнолітніх, які є підозрюваними, обвинуваченими у вчиненні кримінального правопорушення”;
- відсутністю обставин, які обтяжують покарання;
- особи обвинуваченого, який не має судимості, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває, характеризується позитивно, зростає у багатодітній сім`ї.
Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, не встановлено.
Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, його дії кваліфіковані вірно, покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, є достатнім для попередження вчинення нових злочинів, а також для його виправлення, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Речовий доказ у виді мобільного телефону марки “РОСО Х3 PRO” слід залишити власниці.
Керуючись ч. 1 ст. 369, ч.2 ст. 373, ст.ст. 374, 468, 469, 472, 474, 475 КПК України суд
У Х В А Л И В:

Затвердити у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №12024152230000690 від 16 грудня 2024 року, угоду про визнання винуватості від 16 травня 2025 року, укладену між прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_9 та  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 та захисником – адвокатом ОСОБА_6 . 
Визнати винуватим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання за їх вчинення, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді пробаційного нагляду строком на два роки.
Відповідно до ст. 59-1 та ст. 101 КК України покласти на  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки на період пробаційного нагляду, передбачені ч. 2 ст. 59-1 КК України, зокрема:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речовий доказ мобільний телефон марки “РОСО Х3 PRO” –залишити власниці ОСОБА_7 .
Копію вироку вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Вітовський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1