ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2026 року Чернігів Справа № 620/12181/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу  
за позовом	ОСОБА_1 	
до	Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області	
про	визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, 	
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, у якому просить:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за вислугою років на пенсію по інвалідності та застосуванні при її розрахунку суми грошового забезпечення відповідно до Довідки № 46 від 24.04.2020, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , з урахуванням проведеного перерахунку пенсії станом на 01.06.2025.
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років на пенсію по II-й групі інвалідності з 19.05.2025 у розмірі 80 % грошового забезпечення відповідно до Довідки № 46 від 24.04.2020, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , з урахуванням проведеного перерахунку пенсії станом на 01.06.2025, без обмеження максимальним розміром, та здійснити виплату перерахованої пенсії, починаючи з 19.05.2025, з урахуванням здійснених виплат.
На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що позивач з 2020 року перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». У травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про переведення його на пенсію по інвалідності, однак протоколом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області № 199 від 23.05.2025 Позивачу було відмовлено в переведенні на пенсію по інвалідності. Відмова, на думку позивача, базується виключно на формальних підставах, пов`язаних із різницею у розмірі пенсійних виплат, що не може бути підставою для позбавлення особи права на інший вид пенсії, передбачений законом. Посилання відповідача на неможливість застосування рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.11.2025 у справі № 620/12311/24 при переході на інший вид пенсії, на переконання позивача, є безпідставним та не підтверджується жодними нормативними положеннями.
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надійшов відзив на позов, у якому останній вказує на те, що при переході на пенсію по інвалідності, її розмір складатиме 23610,00 грн, що є меншим, ніж розмір пенсії за вислугу років (29021,44 грн), нарахованої на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 року справа №620/12311/24, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2024 без обмеження максимальним розміром та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. В заяві, поданій Позивачем, не надано згоду отримувати пенсію по інвалідності в меншому розмірі, ніж він отримує на даний час.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та з 18.02.2020 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується протоколом про призначення пенсії.
Відповідно до копії Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 01.05.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.12.2024 встановлено ІІ групу інвалідності.
У травні 2025 року Позивач звернувся до Відповідача з заявою про перехід з пенсії за вислугу років на пенсію по другій групі інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання або інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди.
Протоколом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №199 від 23.05.2025 Позивачу було відмовлено в переведенні на пенсію по інвалідності. Мотивами відмови стало те, що при переході на пенсію по інвалідності її розмір складатиме 23 610 грн 00 коп., що є меншим, ніж розмір пенсії за вислугу років (29 021 грн 44 коп.), нарахованої на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 у справі № 620/12311/24, яким зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2024 без обмеження максимальним розміром та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум. 
Із такою відмовою позивач не погоджується, вважає її протиправною та такою, що порушує його право на належне пенсійне забезпечення, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів з цим позовом.
Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд застосовує джерела правового регулювання у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та зважає на наступне.
Так, відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 2 та 3 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. 
Так, частиною 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 – страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Статтею 21 Закону № 2262-XII встановлено розміри пенсії по інвалідності. Пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються в таких розмірах, зокрема, особам з інвалідністю внаслідок війни II групи - 80 процентів.
Перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону (частини 1, 2 статті 63 Закону № 2262-XII). 
Відповідно до частини 4 статті 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок № 45) передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Згідно пункту 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (далі - Порядок № 3-1), переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення виплати пенсії здійснюються за документами, що є в пенсійній справі особи та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії, та з урахуванням додатково наданих документів. При переведенні з одного виду пенсії на інший, поновленні виплати пенсії особа може додатково подати документи про обставини, що впливають на розмір пенсії (наприклад, зміна кількості членів сім`ї, які перебували на утриманні пенсіонера чи померлого годувальника, виникнення (втрата) права на надбавку, підвищення та інші доплати).
Отже, з аналізу наведених норм убачається, що Позивач має право на перехід з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності, оскільки це право прямо передбачене Конституцією України, Законом №2262-XII та іншими нормативними актами, що регулюють соціальний і правовий захист військовослужбовців. 
Факт набуття інвалідності, пов`язаної з виконанням військової служби, є самостійною і достатньою підставою для переходу на пенсію по інвалідності. Таким чином, дії Відповідача, який відмовив у переведенні Позивача на пенсію по інвалідності, є необґрунтованими та такими, що порушують гарантоване державою право Позивача на соціальний захист та належне пенсійне забезпечення.
Суд також звертає увагу на те, що з огляду на матеріали справи пенсія позивачеві була призначена із грошового забезпечення, визначеного в довідці № 46 від 24.04.2020, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , що не заперечується відповідачем. 
Отже, зважаючи на Порядок № 3-1 пенсія по інвалідності має бути обрахована із урахуванням грошового забезпечення, визначеного в цій довідці.
Разом з тим, що вимоги позивача про врахування проведеного перерахунку пенсії станом на 01.06.2025, що здійснено відповідачем на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 у справі №620/12311/24, суд зазначає таке.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 у справі №620/12311/24, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2024 без обмеження максимальним розміром та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
Згідно із положеннями ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
В частині першій статті 5 КАС України закріплено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Вказані норми визначають об`єктом захисту порушені з боку суб`єктів владних повноважень права, свободи чи законні інтереси фізичних або юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин. 
Суд зауважує, що задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення цього права відповідачем – суб`єктом владних повноважень, з урахуванням належно обраного способу судового захисту. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.
Дослідивши зміст позовної заяви та додані до неї документи, суд констатує, що призначення (переведення) позивачеві пенсії по інвалідності на даний час здійснено не було, що виключає можливість судового захисту прав на майбутнє. 
Частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», відсутні підстави для розподілу судових витрат. 
Керуючись статтями 5, 9, 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за вислугою років на пенсію по інвалідності.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років на пенсію по II-й групі інвалідності з 19.05.2025 у розмірі 80 % грошового забезпечення відповідно до Довідки № 46 від 24.04.2020, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , починаючи з 19.05.2025, з урахуванням здійснених раніше виплат.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити. 
Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, вул. П`ятницька, 83А, м. Чернігів, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, 14005, код ЄДРПОУ 21390940. 
Дата складення повного рішення суду - 24.02.2026. 
Суддя Ю. О. Скалозуб