ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
Іменем України

27 березня 2026 року	м. Дніпро	Справа № 360/83/26	

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чернявська Т.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 , поданим у його інтересах адвокатом Пилипчук Ганною Сергіївною, до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області Ашірової Ірини Василівни про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду на розгляді перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі – позивач), поданим в його інтересах адвокатом Пилипчук Ганною Сергіївною (далі – представник позивача), до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області Ашірової Ірини Василівни (далі – відповідач), у якому представник позивача просить:
– визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області Ашірової Ірини Василівни про відмову в проведенні реєстраційних дій від 12 грудня 2025 № 82363771;
– зобов`язати Державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області Ашірову Ірину Василівну здійснити державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 , а саме: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 69,2 кв. м.
На обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 69,2 кв. м.
Вказаний житловий будинок належить ОСОБА_1 на праві приватної власності відповідно до Договору дарування 1/3 частини житлового будинку (укладений у письмовій формі 28 травня 1975 року, є нотаріально посвідченим та зареєстрований у державному реєстрі правочинів за № 1504; Рубіжанським міським Бюро технічної інвентаризації здійснено реєстраційний напис № 2361 від 7 червня 1975 року) та Свідоцтва про право на спадщину 2/3 частин житлового будинку (укладений у письмовій формі 14 травня 1975 року, є нотаріально посвідченим та зареєстрований в реєстрі за № 1373; Рубіжанським міським Бюро технічної інвентаризації здійснено реєстраційний напис № 2361 від 31 травня 1975 року). 
Наведене вище також підтверджуються технічним паспортом на вищезазначений житловий будинок, який перебуває у приватній власності ОСОБА_1 .
Наразі місто Сватове є тимчасово окупованою територією, спірний будинок є пошкодженим внаслідок ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією Російської Федерації. 
Реалізуючи своє право на отримання компенсації за майно, пошкоджене внаслідок дій держави агресора, ОСОБА_1 намагався подати повідомлення про пошкоджене та/або знищене нерухоме майно внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації, програмним засобом Єдиного державного вебпорталу електронних послуг - з використанням мобільного додатку порталу “Дія”, але інформація щодо реєстрації права власності на будинок не відобразилась. 
Так, з метою реєстрації права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області із заявою від 28 жовтня 2025 року № 66061901 щодо проведення реєстраційних дій на нерухоме майно (будинок) за адресою: АДРЕСА_1 . До вказаної заяви ОСОБА_1 було додано вищезазначені оригінали правовстановлюючих документів та технічний паспорт на житловий будинок. 
Однак, рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області Ашірової Ірини Василівни від 12 грудня 2025 року № 82363771 відмовлено у проведенні реєстраційних дій за заявою ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав від 28 жовтня 2025 року № 66061901. 
На обґрунтування цього рішення, серед іншого, зазначено, що державний реєстратор встановив наявність обставин, які є підставою для відмови в проведенні реєстраційних дій, а саме: після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав без руху, а саме: державна реєстрація прав власності на об`єкт нерухомого майна проведена лише на паперових носіях в БТІ. На основі доданих до заяви документів надіслано запит до БТІ для перевірки інформації щодо прав власності. Не подано заявником та не отримано державним реєстратором у порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомостей реєстрів, автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року. Згідно отриманої інформації від Сватівської міської військової адміністрації Сватівського району Луганської області бюро технічної інвентаризації не відновило діяльність. 
Представник позивача вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню оскаржуване рішення, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. 
Державний реєстратор прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області Ашірова Ірина Василівна позов не визнала, про що 10 лютого 2026 року через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» за вхідним реєстраційним № 1876/2026 через свого представника – адвоката Савенка Руслана Васильовича подала відзив на позовну заяву від 10 лютого 2026 року б/н.
На обґрунтування заперечень проти позову представник відповідача зазначив, що державним реєстратором відділу державної реєстрації управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Боярської міської ради Ашіровою Іриною Василівною зареєстровано заяву про державну реєстрацію прав у базі даних заяв від 28 жовтня 2025 року за № 69648629: заявник – ОСОБА_1 ; об`єкт речових прав – житловий будинок; місцерозташування об`єкта нерухомого майна – Луганська область, Сватівській район, м. Сватове, вул. Лісова, буд. 98. 
Перелік документів поданих до заяви: договір дарування від 28 травня 1975 року р. № 1504, виданий нотаріусом Сватівської державної нотаріальної контори Павлюк Н. П.; свідоцтво про право на спадщину від 14 травня 1975 року № 1373, видане державним нотаріусом Сватівської нотаріальної контори Павлюк Н. П. 
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV).
Під час перевірки заяви та доданих до неї документів відповідач установила, що у єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено Законом № 1952-IV, за вказаною у заяві адресою зареєстровано право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, власник територіальна громада Сватівська міська рада Луганської області. Відомості про реєстрацію права власності на вказаний в заяві житловий будинок в єдиних та державних реєстрах до 1 січня 2013 року відсутні. 
Означене підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 31 жовтня 2025 року, індексний номер документа 450151085. 
Із наведеного слідує, що перевірка права особи, яке виникло і зареєстровано до 1 січня 2013 року із використанням паперових носіїв інформації, є обов`язковою складовою у процедурі державної реєстрації такого права, оскільки це прямо передбачено Законом.
Відповідно до пункту 2 статті 23 № 1952-IV державний реєстратор прийняла рішення від 31 жовтня 2025 року № 81629563 про залишення заяви від 28 жовтня 2025 року за реєстраційним номером 69648629 без руху, у зв`язку із наявністю підстав для залишення заяви без руху: неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному цим Законом, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року. 
Рішення про залишення заяви без руху заявником відповідно до законодавства не оскаржувалось, відтак є законним та діючим. 
Крім того, позивач не надав відповідачу й будь-яких пояснень з цього приводу (заперечення щодо необхідності подати витребувані документи або ж доводи про неможливість отримати останні). 
Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 10 Закону № 1952-IV виконавчим комітетом Боярської міської ради, як суб`єктом державної реєстрації, направлено запит від 4 листопада 2025 року № 02-10/7043-25 до Сватівської міської військової адміністрації про надання відомостей про зареєстроване право власності на паперовому носії інформації до 1 січня 2013 року у бюро технічної інвентаризації щодо об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: Луганська область, Сватівській район, м. Сватове, вул. Лісова, буд. 98. 
7 листопада 2025 року виконавчим комітетом Боярської міської ради отримано відповідь на запит (вихідний № 08-14/2631 від 5 листопада 2025 року), у якій Сватівська міська військова адміністрація Сватівського району Луганської області повідомила про те, що інформація стосовно реєстрації права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: Луганська область, Сватівській район, м. Сватове, вул. Лісова, буд. 98, відсутня, оскільки Сватівське бюро технічної інвентаризації Сватівської міської ради Луганської області не відновило діяльність на підконтрольній Уряду України території, архівна документація по домогосподарствам громади, паперові носії та електронні носії, створені за час діяльності Сватівського БТІ, залишились на окупованій території. 
Представник відповідача також зазначає, що заявник також не усунув підстави зупинення розгляду заяви, а саме не подав документи із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року.
Згідно із пунктом 8 статті 24 Закону № 1952-IV підставою для відмови в державній реєстрації прав, зокрема, є: після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про залишення заяви про державну реєстрацію прав без руху. 
Тобто, нормами Закону № 1952-IV чітко встановлений наслідок невиконання заявником зазначених у рішенні про залишення заяви без руху вимог - прийняття державним реєстратором рішення про відмову в державній реєстрації прав. 
Такий висновок відповідає висновку Верховного Суду, висвітленому у постанові від 18 березні 2024 року у справі № 620/4781/22. 
12 грудня 2025 року державний реєстратор прийняв рішення № 82363771 про відмову в проведенні реєстраційних дій, підстава відмови: після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про залишення заяви про державну реєстрацію прав без руху, а саме: не подано заявником та не отримано державним реєстратором у порядку, визначеному Законом № 1952-IV, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року.
Представник відповідача звернув увагу суду на існування обставин, за яких з однієї сторони Закон № 1952-IV декларує, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за умови, що реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або ж на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації (частина третя статті 3), з іншого покладає на державного реєстратора під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язок запитувати від БТІ інформацію, необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником (стаття 10 Закону № 1952-IV).
Водночас, представник відповідача зазначає, що на сайті Верховної Ради України зареєстровано законопроєкт № 11440 від 24 липня 2024 року, який прийнятий за основу і спрямований на запровадження механізму державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року (тобто реєстрацію права власності здійснено БТІ з використанням паперових носіїв інформації), без необхідності підтвердження такої реєстрації органом, який її здійснив (що відображено у Пояснювальній записці до цього законопроєкту), та яким пропонується доповнити Закон № 1952-IV нормами щодо особливостей державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, реєстрацію яких проведено БТІ з використанням паперових носіїв інформації, за відсутності відповідних реєстрових книг у зв`язку з їх знищенням чи зберіганням на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України.
Також представник відповідача зазначив, що відповідно до пункту 2 Порядку проведення технічної інвентаризації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 року № 488, технічний паспорт – це документ, що складається з текстових та графічних матеріалів, які містять інформацію про склад, фактичну площу, об`єм, технічний стан об`єкта нерухомого майна, виготовлених на підставі матеріалів технічної інвентаризації за результатами технічної інвентаризації на дату її проведення. Отже, технічний паспорт не є правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, а лише описує об`єкт та визначає його складові. 
З урахуванням викладеного, представник відповідача просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.
Окрім того, представник відповідача зазначив, що ця справа не підсудна Луганському окружному адміністративному суду, а підсудна Київському окружному адміністративному суду, оскільки позивач як внутрішньо переміщена особа зареєстрований у Київській області, відповідач також зареєстрований на території Київської області.
Луганський окружний адміністративний суд ухвалами від:
26 січня 2026 року серед іншого відкрив провадження у справі; вирішив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); витребував від відповідача заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) від 28 жовтня 2025 року, зареєстровану за № 69648629, зі всіма доданими до неї документами; всі рішення, прийняті за наслідками розгляду такої заяви та всі документи, які слугували підставою для прийняття рішення про відмову у проведенні реєстраційних дій;
25 лютого 2026 року зобов`язав Фастівську районну державну адміністрацію (ідентифікаційний код 04054642) протягом 10 днів з дня отримання цієї ухвали надати суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд»: заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) від 28 жовтня 2025 року, зареєстровану за № 69648629, зі всіма доданими до неї документами. 
Дослідивши матеріали судової справи в електронній формі, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке. 
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , адреса реєстрації як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_3 ) 28 жовтня 2025 року звернувся до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області Ашірової Ірини Василівни із заявою про державну реєстрацію прав (право власності, право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язань, спеціальне майнове право, право інвестора) на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованою за № 69648629.
До вищеозначеної заяви позивач додав:
свідоцтво про право на спадщину, видане 14 травня 1975 року нотаріусом Сватівської державної нотаріальної контори Павлюк Н. П. та зареєстроване у реєстрі за № 1373, відповідно до якого спадкоємцем до майна ОСОБА_2 , померлого у 1940 році, спадок прийняв його син ОСОБА_3 , померлий у 1956 році, та після його смерті спадкоємцем є його син - ОСОБА_1 ; спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з двох третіх будинку у АДРЕСА_1 ;
договір дарування від 28 травня 1975 року, посвідчений нотаріусом Сватівської державної нотаріальної контори Павлюк Н. П. та зареєстрований у реєстрі за № 1504, відповідно до якого ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 прийняв у дар одну третю частину будинку; житлова площа всього будинку 16,90 кв. м. з надвірними побудовами, що знаходиться у АДРЕСА_1 . 
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 450151085 від 31 жовтня 2025 року, за параметрами пошуку: пошук в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно – право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження, безхазяйне нерухоме майно; пошук в Державних реєстрах, що функціонували до 2013 року – реєстр прав власності на нерухоме майно, державний реєстр іпотек, єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна; адреса об`єкта нерухомого майна – АДРЕСА_1 , у Державному реєстрі речових права наявна така інформація:
Актуальна інформація про об`єкт речових прав:
реєстраційний номер об`єкта нерухового майна – 853182744240; тип об`єкта – земельна ділянка; кадастровий номер – 4424010100:24:215:0004; опис об`єкта: площа (га) – 0,0009, дата державної реєстрації земельної ділянки – 9 квітня 2015 року, орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки – Відділ Держгеокадастру у Сватівському районі Луганської області; склад угідь: площа (га) – 0,0009, дата державної реєстрації земельної ділянки – 9 квітня 2015 року; цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі; адреса: АДРЕСА_1 ;
актуальна інформація про речове право:
номер відомостей про речове право – 13325310; тип речового права – право власності; дата, час державної реєстрації – 18 лютого 2016 року, 17:07:51; державний реєстратор – Дудник Людмила Борисівна, Сватівське районне управління юстиції, Луганська область, підстава внесення запису – рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер – 28323229 від 18 лютого 2016 року 17:10:34, ОСОБА_5 , Сватівське районне управління юстиції, Луганська область; документи, подані для державної реєстрації – витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, серія та номер – НВ-4401062882015, виданий 9 квітня 2015 року, видавник – відділ Держгеокадастру у Сватівському районі Луганської області, витяг із рішення, серія та номер – б/н, виданий 14 квітня 2015 року, видавник – Сватівська міська рада Луганської області; розмір частки – 1/1; власники – територіальна громада, Сватівська міська рада Луганської області, ідентифікаційний код – 04051804, країна реєстрації – України, адреса – Україна, 92600, Луганська область, Сватівський район, м. Сватове, площа 50 річчя Перемоги, буд. 36;
у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у Державному реєстрі іпотек за вказаними параметрами запиту інформація відсутня.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 450151382 від 31 жовтня 2025 року, за параметрами пошуку: пошук в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно – право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження, безхазяйне нерухоме майно; пошук в Державних реєстрах, що функціонували до 2013 року – реєстр прав власності на нерухоме майно, державний реєстр іпотек, єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна; тип особи – фізична, юридична; ПІБ / назва – ОСОБА_1 ; РНОКПП / ЄДРПОУ – НОМЕР_1 , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у Державному реєстрі іпотек за вказаними параметрами запиту інформація відсутня.
31 жовтня 2025 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області Ашірова Ірина Василівна прийняла рішення за № 81629563 про залишення заяви без руху, в обґрунтування якого зазначено, що під час розгляду заяви від 28 жовтня 2025 року за реєстраційним номером 69648629 (далі - заява) встановлено наявність обставин, які є підставою для залишення заяви без руху - неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному цим Законом, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року, а саме: державна реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна проведена лише на паперових носіях в БТІ. Заявником не подано документи із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року. 
На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127: залишено заяву без руху до усунення зазначених вище обставин; направлено відповідний запит до бюро технічної інвентаризації; документи (відомості), які не подано заявником, мають бути подані ним державному реєстратору протягом 30 робочих днів з дня отримання цього рішення; рух заяви буде відновлено за умови усунення обставин, що стали підставою для прийняття цього рішення; у разі неусунення обставин, що стали підставою для прийняття цього рішення, у зазначений строк, буде прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій.
Виконавчий комітет Боярської міської ради звернувся до Сватівської міської державної адміністрації з листом від 4 листопада 2025 року № 02-10/7043-25, яким просив надати відомості про зареєстроване право власності на паперовому носії інформації до 1 січня 2013 року в бюро технічної інвентаризації щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: Луганська область, Сватівський район, м. Сватове, вул. Лісова, буд. 98. 
Листом від 5 листопада 2025 року № 08-14/2631 Сватівська міська військова адміністрація Сватівського району Луганської області повідомила Виконавчий комітет Боярської міської ради про те, що на сьогодні Сватівське БТІ Сватівської міської ради Луганської області не відновило діяльність на підконтрольній Уряду України території. Розпорядча документація та документація щодо господарсько-фінансової діяльності Сватівської міської ради Луганської області та підпорядкованих міській раді підприємств, установ та організацій, у тому числі і Сватівського БТІ, не передавалися. Архівна документація по домогосподарствам громади, паперові та електронні носії, створені за час діяльності Сватівського БТІ, залишились на окупованій території. З огляду на викладене, інформація стосовно реєстрації права власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у Сватівській міській військовій адміністрації відсутня.
12 грудня 2025 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області Ашірова Ірина Василівна прийняла рішення за № 82363771 про відмову в проведенні реєстраційних дій, в обґрунтування якого зазначено, що розглянувши заяву від 28 жовтня 2025 року за реєстраційним номером 69648629 (далі - заява) відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, та Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141, встановлено наявність обставин, які є підставою для відмови в проведенні реєстраційних дій, а саме: після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про залишення заяви про державну реєстрацію прав без руху, а саме: державна реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна проведена лише на паперових носіях в БТІ. На основі доданих до заяви документів надіслано запит до БТІ для перевірки інформації щодо права власності. Не подано заявником та не отримано державним реєстратором у порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомостей реєстрів, автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року. Згідно з інформацією Сватівської міської військової адміністрації Сватівського району Луганської області бюро технічної інвентаризації не відновило діяльність. 
Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовані вимоги та заперечення сторін, суд виходить з такого.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав врегульовані Законом № 1952-IV, Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 року № 553) (далі – Порядок № 1127).
Згідно із частиною першою статті 1 Закону № 1952-IV дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону № 1952-ІV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 
Згідно із пунктом 1 частини першої статті 4 Закону № 1952-IV державній реєстрації прав підлягають: право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на майбутній об`єкт нерухомості.
У частині третій статті 3 Закону № 1952-ІV встановлено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 10 Закону № 1952-IV державний реєстратор:
встановлює відповідність заявлених прав і поданих / отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:
відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;
відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;
відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;
наявність обтяжень прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості;
наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;
виконання вимог, визначених статтею 27-2 цього Закону, - у разі державної реєстрації спеціального майнового права на об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості (крім випадків автоматичної реєстрації такого права згідно із законом);
наявність факту застосування санкцій відповідно до Закону України «Про санкції», які унеможливлюють проведення державної реєстрації прав;
наявність дозволу органу опіки та піклування на відмову від права власності на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, власником якого є малолітня дитина або неповнолітня особа, або на внесення такого майна до статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) юридичної особи чи як вступного, членського та/або цільового внеску члена кооперативу
У пункті 2 частини третьої статті 10 Закону № 1952-IV передбачено, що державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, залишення заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень без руху, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.
Державний реєстратор під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи. Отримані відомості долучаються до відповідної заяви, зареєстрованої у Державному реєстрі прав. Перелік державних електронних інформаційних ресурсів, які використовуються для проведення реєстраційних дій, визначається Кабінетом Міністрів України в Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (пункт 4 частини третьої статті 10 Закону № 1952-IV).
У частині першій статті 18 Закону № 1952-ІV визначено порядок проведення державної реєстрації прав.
Згідно із частиною другою статті 18 Закону № 1952-IV перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державні реєстратори зобов`язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав.
Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим / отриманим документам (частина восьма статті 18 Закону № 1952-IV).
Відповідно до статті 23 Закону № 1952-IV:
заяву про державну реєстрацію прав може бути залишено без руху в таких випадках: 1) подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством; 1-1) відсутність документа, що підтверджує оплату адміністративних послуг у повному обсязі; 2) неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному цим Законом, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року (частина перша);
державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, приймає рішення про залишення заяви про державну реєстрацію прав без руху та невідкладно повідомляє про це заявника (частина друга);
якщо заявник протягом 30 робочих днів з моменту отримання рішення про залишення заяви про державну реєстрацію прав без руху виконав вимоги державного реєстратора, зазначені у відповідному рішенні, розгляд заяви відновлюється на підставі рішення державного реєстратора про відновлення розгляду заяви. Перебіг строку державної реєстрації прав продовжується з моменту усунення обставин, що стали підставою для прийняття рішення про залишення заяви про державну реєстрацію прав без руху, з урахуванням часу, що минув до залишення такої заяви без руху (частина третя);
рішення повинно містити вичерпний перелік підстав для залишення заяви без руху. Державний реєстратор не має права вимагати від заявника надання інших документів, крім тих, відсутність яких стала підставою для прийняття рішення про залишення заяви без руху, якщо інше не випливає з документів, що надані додатково (частина четверта);
у разі невиконання заявником зазначених у рішенні вимог у строк, встановлений у частині третій цієї статті, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав (частина п`ята). 
У частині першій статті 24 Закону № 1952-IV визначені підстави для відмови в державній реєстрації прав. 
Зокрема, відповідно до пункту 4 частини першої статті 24 Закону № 1952-IV підставою для відмови в державній реєстрації прав є подання документів, які не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.
Так, частиною другою статті 24 Закону № 1952-IV передбачено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.
Згідно із пунктами 1, 3 частини першої статті 27 Закону № 1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва або майбутній об`єкт нерухомості, речові права на які підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката.
У абзаці першому пункту 3 частини третьої статті 10 Закону № 1952-IV визначено, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.
Судом установлено, що у зв`язку із відсутністю відомостей у Державному реєстрі речових прав щодо державної реєстрації права на нерухоме майно, позивач 28 жовтня 2025 року звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області для проведення реєстраційних дій на нерухоме майно (житловий будинок). До заяви додано такі документи: свідоцтво про право на спадщину, видане 14 травня 1975 року нотаріусом Сватівської державної нотаріальної контори Павлюк Н. П. та зареєстроване у реєстрі за № 1373, та договір дарування від 28 травня 1975 року, посвідчений року нотаріусом Сватівської державної нотаріальної контори Павлюк Н. П. та зареєстрований у реєстрі за № 1504.
Також судом установлено, що на виконання вимог пункту 3 частини третьої статті 10 Закону № 1952-IV Виконавчий комітет Боярської міської ради Київської області направив запит Сватівській міській військовій адміністрації з проханням надати інформацію стосовно реєстрації права власності на паперових носіях на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно із листом від 5 листопада 2025 року № 08-14/2631 Сватівська міська військова адміністрація Сватівського району Луганської області повідомила, що на сьогодні Сватівське БТІ Сватівської міської ради Луганської області не відновило діяльність на підконтрольній Уряду України території. Розпорядча документація та документація щодо господарсько-фінансової діяльності Сватівської міської ради Луганської області та підпорядкованих міській раді підприємств, установ та організацій, у тому числі і Сватівського БТІ, не передавалися. Архівна документація по домогосподарствам громади, паперові та електронні носії, створені за час діяльності Сватівського БТІ, залишились на окупованій території. З огляду на викладене, інформація стосовно реєстрації права власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у Сватівській міській військовій адміністрації відсутня.
Указане свідчить, що подані документи не дають змоги встановити набуття ОСОБА_1 права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 14 травня 1975 року нотаріусом Сватівської державної нотаріальної контори Павлюк Н. П. та зареєстрованого у реєстрі за № 1373, та договору дарування від 28 травня 1975 року, посвідченого нотаріусом Сватівської державної нотаріальної контори Павлюк Н. П. та зареєстрованого у реєстрі за № 1504.
З огляду на указане та за результатами розгляду заяви позивача, разом із поданими документами, відповідач правомірно відмовила у проведенні державної реєстрації права власності з огляду на положення пункту 4 частини першої статті 24 Закону № 1952-IV.
Крім того, суд наголошує, що проведення реєстраційної дії є результатом дотримання відповідного порядку та здійснення певних дій, що визначені нормами діючого законодавства, а відтак зобов`язання у такому випадку відповідача провести реєстраційні дії щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: Луганська область, Сватівський район, м. Сватове, вул. Лісова, буд. 98, фактично є порушенням вказаного законодавчо визначеного порядку та втручанням у дискреційні повноваження відповідача.
Суд вважає слушними доводи представника відповідача, що Закон № 1952-IV декларує, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за умови, що реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або ж на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації (частина третя статті 3), і при цьому покладає на державного реєстратора під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язок запитувати від БТІ інформацію, необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником (стаття 10 Закону № 1952-IV).
Водночас, суд зазначає, що на сайті Верховної Ради України зареєстровано законопроєкт № 11440 від 24 липня 2024 року, який саме і спрямований на запровадження механізму державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року (тобто реєстрацію права власності здійснено БТІ з використанням паперових носіїв інформації), без необхідності підтвердження такої реєстрації органом, який її здійснив (що відображено у Пояснювальній записці до цього законопроєкту) та яким пропонується доповнити Закон № 1952-IV нормами щодо особливостей державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, реєстрацію яких проведено БТІ з використанням паперових носіїв інформації, за відсутності відповідних реєстрових книг у зв`язку з їх знищенням чи зберіганням на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України.
Доводи представника відповідача про непідсудність справи Луганському окружному адміністративному суду є безпідставними з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Оскільки зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання особи-позивача є адреса: АДРЕСА_2 , означена справа за вибором позивача правомірно вирішується Луганським окружним адміністративним судом.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 КАС України).
Водночас, обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності жодним чином не нівелює обов`язку позивача довести суду ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 9 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Підсумовуючи викладене, зважаючи на встановлені судом обставини та нормативне регулювання спірних правовідносин, суд встановив, що основні (суттєві) аргументи позовної заяви є необґрунтованими, тому вимоги позивача є безпідставними та в їх задоволенні належить відмовити.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).
Згідно із частиною першою статті 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно із частиною другою статті 4 Закону № 3674-VI за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно із частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Станом на 1 січня 2026 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3328,00 грн. Тобто, за одну вимогу немайнового характеру фізична особа має сплатити судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Системний аналіз частини першої статті 5 та частини другої статті 245 КАС України дає підстави для висновку, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою немайнового характеру (такий правовий висновок про застосування норм Закону № 3674-VI при визначенні розміру судового збору за подання позовної заяви, в якій об`єднано об`єднанні декількох вимог, був зроблений Верховним Судом у постановах від 12 листопада 2019 року у справі № 640/21330/18, від 5 червня 2020 року у справі № 280/5161/19, від 2 вересня 2022 року у справі № 804/2339/17 та Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 18 листопада 2020 року у справі № 9901/67/20).
З викладеного слідує, що однією позовною вимогою немайнового характеру є:
вимога про визнання протиправним акта як передумова для застосування способу захисту порушеного права - скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення;
вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права - зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо.
Позивач у позовній заяві заявив одну позовну вимогу немайнового характеру.
При зверненні до суду з позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 1331,20 грн, що підтверджено квитанцією від 16 січня 2026 року за № 4091-0475-9808-0857. 
Водночас, відповідно до частини третьої статті 4 Закону № 3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. 
Оскільки означена позовна заява подана до суду в електронній формі через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 1064,96 грн (1331,20 грн х 0,8).
За правилами статті 139 КАС України понесені позивачем витрати у виді судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 1064,96 грн покладаються на позивача та відшкодуванню не підлягають.
За приписами пункту 1 частини першої, частини другої статті 7 Закону № 3674-VI в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, переплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.
У зв`язку з цим суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу право звернення до суду із клопотанням про повернення судового збору, внесеного в більшому розмірі, ніж встановлено законом у розмірі 266,24 грн.
Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , адреса реєстрації як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_3 ), поданого в його інтересах адвокатом Пилипчук Ганною Сергіївною, до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області Ашірової Ірини Василівни (місцезнаходження: вул. М. Грушевського, буд. 39, м. Боярка, Фастівський район, Київська область, 08150) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Суддя 	Т.І. Чернявська