ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2026 року Чернігів Справа № 620/7/26

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баргаміної Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати пункт 1.5. рішення шістдесят першої сесії восьмого скликання Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 20.11.2025 року № 61/VIII-24 в частині відмови ОСОБА_1 у затверджені проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду загальною площею 1,5400 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 7425581000:06:000:2092, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на території Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області;
- зобов`язати Киселівську сільську раду Чернігівського району Чернігівської області затвердити громадянці ОСОБА_1 проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду загальною площею 1,5400 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 7425581000:06:000:2092, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на території Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач відмовив позивачу у затвердженні поданого проєкту землеустрою, однак, при цьому, не зазначив будь-якого правового обґрунтування, що стало підставою для такої відмови. 
Відповідачем було надано відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову та вказав, що рішенням Боромиківської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області б/н від 23.08.2016 року попередньому власнику нежитлової будівлі-будівля конюшні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 д було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 1,54 га для ведення особистого селянського господарства. Вказує, що позивач не є правонаступником дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 1,54 га для ведення особистого селянського господарства, такий дозвіл є індивідуальним і позивач з цього приводу до Киселівської сільської ради не зверталась.
Позивачем було подано відповідь на відзив, в якій вказав, що відповідач не зазначає жодного положення Земельного кодексу України, які забороняють позивачу подавати на затвердження проект землеустрою, який був розроблений попереднім власником нежитлової будівлі. 
Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 19.02.2026 було продовжено Киселівській сільській раді Чернігівського району Чернігівської області процесуальний строк на подання відзиву та доданих до нього документів та долучено їх до справи.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Рішенням Боромиківської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області б/н від 23.08.2016 року ОСОБА_2 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду строком на 5 років земельної ділянки орієнтовною площею 1,54 га під нежитловою бідівлею – будівлею конюшні, яка розташована в адміністративних межах Боромиківської сільської ради, за адресою АДРЕСА_1 .
На підставі вказаного рішення Приватним підприємство "ГЕО ГРАФ" в 2018 році було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 5 років ОСОБА_2 загальною площею 1,5400 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 в адміністративних межах Боромиківської сільської ради. 
Згідно витягу НВ-7412295492019 від 21.05.2019 у Державний земельний кадастр було внесено земельну ділянку площею 1,5400 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , якій присвоєно кадастровий номер: 7425581000:06:000:2092.
05.06.2019 між ОСОБА_2 (дарувальник) та ОСОБА_1 (обдаровувана) було укладено договір дарування нежитлової будівлі-будівлі конюшні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
У відповідності до Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад" та розпорядження Чернігівської обласної державної адміністрації № 512 від 09.09.2019 року «Про затвердження висновку щодо відповідності проєктів рішень про добровільне об`єднання територіальних громад» відбулося об`єднання територіальних громад сіл Киселівської та Боромиківської сільських рад Чернігівського району Чернігівської області в Киселівську сільську об`єднану територіальну громаду з центром в с. Киселівка.
08.10.2025 року позивач звернулася до Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області із заявою (реєстраційний номер 436 віл 08.10.2025) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 5 років загальною площею 1,5400 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 
Пунктом 1.5 рішення шістдесят першої сесії восьмого скликання Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 20.11.2025 № 61/VIII-24 позивачу було відмовлено у затверджені проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду загальною площею 1,5400 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 7425581000:06:000:2092, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на території Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області у зв`язку з невідповідністю положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою. 
Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частинами першою-другою статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Відповідно до положень частини першої статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Частиною першою статті 123 Земельного кодексу України передбачено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі: проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) та/або надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; технічних документацій із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок у разі поділу та/або об`єднання земельних ділянок. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.
Згідно частини другої статті 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за документацією із землеустрою, звертається з заявою про надання дозволу на розробку документації із землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає заяву і дає дозвіл на розроблення документації із землеустрою або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (частина третя статті 123 Земельного кодексу України).
Частиною шостою статті 123 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання документації із землеустрою приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.
Згідно частини дванадцятої статті 123 Земельного кодексу України рішенням про надання земельної ділянки у користування здійснюються: затвердження документації із землеустрою; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат лісогосподарського виробництва. 
Аналіз статті 123 Земельного кодексу України дає можливість дійти висновку, що законом передбачено певний алгоритм та поетапність процесу передачі земельних ділянок державної та комунальної власності в оренду громадянам, а саме:
1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у користування;
2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);
3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 Земельного кодексу України (чинної станом на час отримання необхідних дозволів щодо відведення спірної земельної ділянки);
4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;
5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності в оренду, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її в оренду.
Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 123 Земельного кодексу України підставою для відмови у затвердженні документації із землеустрою може бути лише її невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Зміна типу акціонерного товариства або перетворення акціонерного товариства в інше господарське товариство не є підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Аналогічні приписи також містяться і в частині восьмій статті 186 Земельного кодексу України, згідно з якою підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.
Частина десята статті 186 Земельного кодексу України встановлює, що висновок (рішення) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, іншого суб`єкта, визначеного цією статтею, щодо відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію. Повторна відмова у погодженні або затвердженні документації із землеустрою допускається лише у разі, якщо розробник не усунув недоліки, зазначені у попередньому висновку (рішенні), а також якщо підстава для відмови виникла після надання попереднього висновку (рішення). Повторна відмова у погодженні або затвердженні не позбавляє розробника документації із землеустрою права усунути недоліки такої документації та подати її на погодження або затвердження. 
Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення заяви без розгляду можуть бути оскаржені до суду (частина шістнадцята статті 123 Земельного кодексу України).
Як вже було встановлено судом, пунктом 1.5 рішення шістдесят першої сесії восьмого скликання Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 20.11.2025 № 61/VIII-24 позивачу було відмовлено у затверджені проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду загальною площею 1,5400 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 7425581000:06:000:2092, яка розташована за адресою: с. Снов`янка, вул. Лісова, 2д, на території Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області у зв`язку з невідповідністю положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою. 
Суд зазначає, що за загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення відповідним органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Разом з цим у оскаржуваному рішенні відсутнє обґрунтування щодо виявлених порушень, зокрема не наведено вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію.
Таким чином, встановлені судом обставини свідчать про недотримання відповідачем вимог щодо ясності, чіткості, доступності, зрозумілості та обґрунтованості оскаржуваного рішення, виконання яких є запорукою передбачуваності для позивача наслідків виконання або невиконання ним законних вимог відповідача та порушення статті 123 Земельного кодексу України.
Відтак, невиконання суб`єктом владних повноважень законодавчо встановлених вимог щодо змісту, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Щодо посилань відповідача, викладених у відзиві, про те, що дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 1,54 га для ведення особистого селянського господарства надавався попередньому власнику нежитлової будівлі-будівля конюшні, що знаходиться за адресою: Чернігівська обл., Чернігівський р-н, с. Снов`янка, вул. Лісова, буд. 2д, то суд звертає увагу на те, що зазначені обставини відсутні в оскаржуваному рішенні, як підстави для відмови позивачу у затвердженні проєкту землеустрою.
Своєю чергою, адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.04.2025 у справі №300/4721/23. 
Частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
Згідно абзацу другого частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
За таких обставин, з метою повного захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог частково шляхом визнання протиправним та скасування пункту 1.5. рішення шістдесят першої сесії восьмого скликання Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 20.11.2025 року № 61/VIII-24 в частині відмови ОСОБА_1 у затверджені проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду загальною площею 1,5400 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 7425581000:06:000:2092, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на території Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області; зобов`язання Киселівську сільську раду Чернігівського району Чернігівської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.10.2025 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 5 років загальною площею 1,5400 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та винести з даного питання вмотивоване рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Стосовно позовних вимог про зобов`язання Киселівську сільську раду Чернігівського району Чернігівської області затвердити громадянці ОСОБА_1 проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду загальною площею 1,5400 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 7425581000:06:000:2092, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на території Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, то суд зазначає, що відповідач не розглянув заяву позивача у спосіб, встановлений приписами Земельного кодексу України, адже не навів мотивацію відмови у його задоволенні, а тому позовні вимоги про зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою є передчасними, а тому їх не може бути задоволено. 
Аналогічна правова позиція викладена судом в постанові Верховного Суду від 31.01.2025 у справі № 420/20582/23. 
Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.
Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Згідно частин четвертої та п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
В силу частин шостої, сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.
За приписами частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності клопотання іншої сторони.
Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Аналогічні висновки викладені також у постанові Верховного Суду від 09.03.2021 у справі № 200/10535/19-а.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом даної справи, у розмірі 10000,00 грн. суду було надано копії договору про надання правової допомоги від 19.12.2025, квитанції до прибуткового касового ордеру № 21 від 19.12.2025 про сплату 10000,00 грн, детальний опис робіт (наданих послуг) від 26.12.2025, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер.
Відповідачем було подано відзив, в якому заперечував щодо витрат на правову допомогу, в яких зазначив, що заявлена позивачем сума витрат на правову допомогу не співмірна зі складністю даного судового спору. 
Дослідивши документи та враховуючи предмет спору, суд дійшов висновку, що вартість витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн, що заявлена до стягнення з відповідача, є завищеною. Вказані витрати не можна вважати такими, що є «неминучими».
Дана справа не потребувала значних затрат часу, а підготовка цієї справи до розгляду у суді не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи для адвоката, зокрема, в частині ознайомлення з документами та підготовки позовної заяви до суду.
Враховуючи наведене, виходячи із конкретних обставин справи, зважаючи на часткове задоволення позову, суд вважає обґрунтованим та об`єктивним, і таким, що підпадає під критерій розумності, розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у сумі 6000,00 грн.
Також, зважаючи на часткове задоволення позову за рахунок бюджетних асигнувань Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 726,72 грн. 
Керуючись статтями 9, 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області (вул. Молодіжна, 10, с. Киселівка, Чернігівський р-н, Чернігівська обл., 15530, код ЄДРПОУ 04412018) про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати пункт 1.5. рішення шістдесят першої сесії восьмого скликання Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 20.11.2025 року № 61/VIII-24 в частині відмови ОСОБА_1 у затверджені проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду загальною площею 1,5400 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 7425581000:06:000:2092, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на території Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області.
Зобов`язати Киселівську сільську раду Чернігівського району Чернігівської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.10.2025 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 5 років загальною площею 1,5400 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та винести з даного питання вмотивоване рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В решті позову відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 6726,72 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 05.03.2026.

Суддя Наталія БАРГАМІНА