№ 207/198/26 
№ 2-о/207/29/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року Південний районний суд міста Кам`янського в складі головуючого судді Бистрової Л.О., при секретарі Степанян М.К. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Південний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті. 
В обґрунтування поданої заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк Україна помер її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . 
Причина смерті: Набряк легень І50.1, атеросклеротичний корона кардіосклероз І25.1. 
Факт смерті батька підтверджується наступними документами: довідка про смерть № А-00676.; свідоцтво про смерть «ДНР» № НОМЕР_1 від 15. 11. 2025 р.; свідоцтво про поховання № АА096977 від 14. 11. 2025 р. видані на тимчасово окупованій території України, світлинами могили. 
Факт спорідненості підтверджується наступними документами: - свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_2 від 11.08.1970 р., де її батьком вказано ОСОБА_2 . 
Відповідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженому Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376 (із змінами), м. Донецьк Україна починаючи з 07.04.2014 року є тимчасово окупований російською федерацією. 
Тобто, її батько помер у м. Донецьк, Україна, яка віднесена до переліку тимчасово окупованої території російською федерацією, у зв`язку з чим підтвердні медичні та інші документи про смерть її батька видані медичними та іншими закладами так званою «ДНР». 
Встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно їй для державної реєстрації смерті померлого батька, проведеної державним органом України.
Заявник в судове засідання не з`явився, надала заяву з проханням справу розглядати за її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 
Згідно вимог ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 від 11.08.1970 року.
ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території, ОСОБА_2 помер, про це свідчить свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 видане 15.11.2025 року 99300001 Донецьким міським відділом запису актів громадянського стану Управління РАЦС Донецької Народної Республіки, актовий запис № 170259930000110472009 та довідка про смерть № А-00676 від 15.01.2026 року, де причиною смерті вказано - набряк легень 150.1, атеросклеротичний коронарокардіосклероз 125.8.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
За ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Статтею 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.
У відповідності до роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Отже, заявниці необхідно встановити факт смерті її батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Донецьк, Донецькій Народній Республіці.
Документи, що підтверджують факт смерті особи на тимчасово окупованій території України, видані органами окупаційної влади підтверджують факт смерті, однак, за формою та змістом не відповідають вимогам українського законодавства, а тому не можуть бути підставою для проведення реєстрації смерті особи в органах РАЦС Міністерства юстиції України.
Не може вважатись легітимним на території України і свідоцтво про смерть особи, видане органом, який створено на цій території в порядку, не передбаченому законом України.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.
Відповідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженому Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376 (із змінами), м. Донецьк Україна починаючи з 07.04.2014 року є тимчасово окупований російською федерацією.
Не може вважатись легітимним на території України і свідоцтво про смерть особи, видане органом, який створено на цій території в порядку, не передбаченому законом України.
Таким чином, на даний час у заявника не має можливості одержати документ, що посвідчує факт смерті.
Відповідно до частини 6 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб.
Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:
1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою;
2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою (частина 1 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану")
З 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану. Станом на даний час воєнний стан продовжено до 04 травня 2026 року.
Відповідно до п. 8,9 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті: особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті та особи яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю.
Тобто, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.
Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.
Частиною 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правових режимів на тимчасово окупованих територіях України» передбачено, що будь-який акт, виданий органами, передбаченими частиною 2 вказаної статті, є недійсним та не створює правових наслідків.
Також, суд враховує, що, стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».
При цьому, за логікою вищезазначених рішень, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.
Тобто, документи видані органами чи установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток, можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статтею 317 ЦПК України.
З огляду на наведене, суд приймає до уваги: свідоцтво про смерть на ім`я ОСОБА_2 , видане нелегітимним органом «Донецьким міським відділом запису актів громадянського стану Управління РАЦС Донецької Народної Республіки» 15.11.2025 року, актовий запис № 170259930000110472009, згідно з якими ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк, Донецької області.
Згідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" з наступними змінами та доповненнями, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом.
Згідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України "В заяві про встановлення факту смерті особи в певний час необхідно вказувати мету, з якою заінтересована особа просить встановити цей факт".
Встановлення факту смерті, має для заявника юридичне значення, оскільки надає право для проведення державної реєстрації смерті на території України, а саме Південному відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) і отримання свідоцтва про смерть батька встановленого зразку.
Згідно з п. 3.4 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Правил реєстрації актів громадянського стану в Україні" від 18 жовтня 2000 року № 52/5 судове рішення є підставою для реєстрації факту смерті особи, яка проводиться за місцем ухвалення рішення (ст. 317 ЦПК України) в державних органах реєстрації актів цивільного стану.
Оскільки заявниця позбавлена можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт смерті свого батька, а також надати для реєстрації смерті документ, передбачений законодавством України, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що факт смерті ОСОБА_2 , який мав місце ІНФОРМАЦІЯ_5 , у м. Донецьку, Донецької області, підтверджується наданими суду доказами, тому є правові підстави для задоволення заяви і для встановлення факту смерті.
Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства.
Керуючись ст.ст. 259, 264, 265, 268, 273, 315, 317, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Південний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту смерті - задовольнити.
Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, уродженця с. Коростовун, Жмеринського району Вінницької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк, Донецької області.
У відповідності до ст.430 ЦПК України, рішення суду допустити до негайного виконання.
Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.п.15.5, п.п.15 ч.1 Розділу ХШ «Перехідні Положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Л.О.Бистрова