ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року	Львів	Справа № 380/12548/23 пров. № А/857/11647/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді: Гуляка В.В. 
суддів: Носа С.П., Шевчук С.М.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 , 
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року (суддя – Брильовський Р.М., час ухвалення – не вказаний, місце ухвалення – м. Львів, дата складання повного рішення – не зазначена), 
в адміністративній справі №380/12548/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 

встановив: 

У червні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” у розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за періоди з 01.10.2022 по 19.11.2022, з 27.11.2022 по 20.01.2023 з урахуванням фактично сплачених сум; 2) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу збільшену додаткову грошову винагороду, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” у розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за періоди з 01.10.2022 по 19.11.2022, з 27.11.2022 по 20.01.2023, з урахуванням фактично сплачених сум. 
Відповідач позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2023 року у справі №380/12548/23 у задоволенні позову відмовлено повністю. 
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року у справі №380/12548/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишено без задоволення. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2023 року у справі №380/12548/23 – залишено без змін. 
Однак, постановою Верховного Суду від 07 листопада 2024 року у справі №380/12548/23 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.09.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2023 скасовано, а справу №380/12548/23 направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. 
19.11.2024 справу одержано Львівським окружним адміністративним судом. 
Позивач подав до суду першої інстанції додаткові пояснення у справі, у яких позовні вимоги підтримав та просив винести рішення, яким позов задоволити. 
Також відповідач подав до суду першої інстанції додаткові пояснення у справі, просив у задоволенні позову відмовити повністю. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” у розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за періоди з 01.10.2022 по 19.11.2022, з 27.11.2022 по 31.12.2022 з урахуванням фактично сплачених сум. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену додаткову грошову винагороду, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” у розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за періоди з 01.10.2022 по 19.11.2022, з 27.11.2022 по 31.12.2022, з урахуванням фактично сплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
З цим рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Апелянт вважає, що рішення суду прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що судом першої інстанції не правильно застосовані норми матеріального права, замість пунктів 4, 5 Наказу № 392-АГ та пунктів 3, 7 Наказу № 628-АГ необхідно застосувати пункти 11 наказу 392 АГ та 8 наказу 628 АГ. Згідно вимог вищезгаданих наказів, відповідач у даній справі взагалі не має розглядати інформацію вказану у рапортах, відповідач має перевірити, що інформація яка надійшла від 105 загону відповідає вимогам Додатку 2 до п. 11 наказу 392-АГ та Додатку 2 до п.8 наказу 628-АГ. Також зазначає апелянт, що для нарахування та виплати збільшеної додаткової винагороди необхідна інформація про військовослужбовців, про дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, зокрема про позивача, у відповідності до Додатку 2 пункту 11 наказу 392 АГ, з зазначенням підстав. Крім цього, за період грудень 2022 та січень 2023 (до 20.01.2023) на адресу відповідача донесення із додатком за формою наведеною у п. 8 наказу 628 АГ від начальника НОМЕР_2 прикордонного загону не надходили. Таким чином, військова частина не має підстав для нарахування додаткової винагороди за Постановою №168 лише на підставі довідки, виданої іншою частиною, оскільки наказ №628-АГ встановлює чіткий порядок підтвердження участі у бойових діях. Звертає увагу апелянт на те, що віднесення Чернігівської області до району ведення бойових дій за період жовтня – грудень 2022 не надає права на отримання додаткової винагороди в розмірі 70000 гривень щомісячно, оскільки доказів що в районі бойових дій (Городнянська ОТГ Чернігівського району) впродовж певного часу велись бойові дії не надано. Всі вогневі ураження або бойові дії мають фіксуватися в розділі ІІ Журналу службово-бойових дій. Таким чином, позивач в період січня 2023 року ніс службу поза межами районів ведення бойових дій, що свідчить про недотримання обов`язкової умови передбаченої Постановою 168 – перебування в районах ведення бойових дій. Сам по собі облік бойових розпоряджень в розділі 1 Журналу службово бойових дій відділу прикордонної служби №2 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24 вересня 2022 року № 53 ДСК не створює обов`язку для відповідача для нарахування збільшеної додаткової винагороди, оскільки первісною умовою ведення Журналу службово-бойових дій є саме фіксація бойових дій або вогневого ураження. Також звертає увагу апелянт на те, що відповідач не отримав підтвердження інформації про участь позивача у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, тому в діях відсутня протиправна бездіяльність. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить апеляційну скаргу задовольнити повністю, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.02.2025 у справі №380/12548/23 – скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову; рішення суду від 26.02.2025 у справі №380/12548/23 в частині відмови у задоволенні позовних вимог – залишити в силі. 
Також відповідач подав до суду додаткові пояснення у справі, в яких, зокрема, підтримав доводи апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.
Позивач ОСОБА_1 проходив службу в Державній прикордонній службі України та наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) від 19.05.2023 №249-ОС “Про особовий склад” призначений на посаду інспектором прикордонної служби 3 категорії – номер обслуги зенітної групи першого зенітно – ракетного відділення першої прикордонної зенітно – ракетної застави відділу прикордонної служби зенітно – ракетних засобів (а.с.62).
На підставі бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби від 16.09.2022 №165 (гриф) військовослужбовці відділу прикордонної служби №2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), зокрема позивач вибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 ) на ділянку українсько – білоруського кордону в межах Чернігівської області в оперативне підпорядкування начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 ).
Представник позивача звернувся до відповідача із заявою про виплату щомісячної доплати у підвищеної вигляді додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, за його безпосередню участь у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у період з 01.10.2022 по 19.11.2022, з 27.11.2022 по 20.01.2023.
За результатами розгляду вищезгаданого звернення, відповідач листом від 22.05.2023 за № 25/2797-23-вих повідоми позивача про те, що збільшена додаткова винагорода позивачу не нараховувалась у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують час безпосередньої участі позивача у бойових діях.
Позивач вважаючи, що відповідач протиправно не здійснив виплату додаткової винагороди, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та рішенню суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду враховує наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Статтею 16 Закону України “Про Державну прикордонну службу України” передбачено, що умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.
Судом першої інстанції вірно враховано, що основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі Закон України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ).
Згідно з ч. 2 ст. 1-2 Закону № 2011-XІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до абз.1 ч.1 ст.9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частинами 2-4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні” у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України “Про правовий режим воєнного стану” в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, дія якого в подальшому була неодноразово продовжена та наразі триває.
Воєнний стан в розумінні положень ст.1 Закону України “Про правовий режим воєнного стану” від 12.05.2015 №389-VIII - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Окрім того, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 “Про загальну мобілізацію” постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Одночасно із введенням воєнного стану, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Цим же Указом надано доручення Кабінету Міністрів України забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
З метою виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 “Про введення воєнного стану в Україні” та № 69 “Про загальну мобілізацію” Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” (далі - Постанова №168).
Згідно з п. 1 Постанови № 168 на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.
Постановою Кабінету Міністрів України №793 від 07.07.2022 до постанови №168 від 28.02.2022 були внесені зміни, згідно з якими цю постанову доповнено пунктом 21 такого змісту: Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Пунктом 2 постанови Кабінету міністрів України №793 від 07.07.2022 передбачено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022.
Таким чином, судом першої інстанції вірно зазначено, що з 24.02.2022 у військовослужбовців Державної прикордонної служби України, виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 30 000 гривень щомісячно, а у тих військовослужбовців, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), у період здійснення зазначених заходів виникло право на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Право визначати порядок і умови виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, закріплено за керівниками відповідних міністерств і державних органів.
З метою врегулювання порядку і умов виплати згаданої додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України 30.07.2022 було видано наказ №392-/0/81-22-АГ.
Пунктом 2 цього наказу визначено вичерпний перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 Постанови № 168 виконання яких у відповідні дні давало військовослужбовцю право на збільшення додаткової винагороди до 100 000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу його безпосередньої участі, а саме: 1) бойових завдань із ведення руху опору на тимчасово окупованій території України; 2) бойових завдань з пошуку, виявлення і знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами; 3) бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей; 4) польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій або ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту; 5) бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником; 6) бойових завдань з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження; 7) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави; 8) бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.
Відповідно до п.4 наказу від 30.07.2022 №392-/0/81-22-АГ підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах: 1) бойового наказу (бойового розпорядження); 2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад; 3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.
Згідно з п. 5 наказу від 30.07.2022 №.392-/0/81-22-АГ для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі (абзац перший пункту 5 наказу).
Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця (абзац другий пункту 5 наказу).
У довідках, передбачених цих пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджувальні документи, передбачені пунктом 4 цього наказу (абзац третій пункту 5 наказу).
Адміністрацією Держприкордонслужби України з 01.12.2022 введено в дію наказ від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ, в якому змінено перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 Постанови №168, проте залишився незмінним перелік документів для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців, зокрема відряджених, у таких бойових діях або заходах.
Відповідно до п. 3 наказу від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ документами, що підтверджують безпосередньою участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є: 1) бойовий наказ (бойове розпорядження); 2) журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал), журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи копії або витяги з них; 3) рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях або заходах.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що у період дії воєнного стану, військовослужбовці Держприкордонслужби мають право на отримання збільшеної до 100 000, 00 грн додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022. Втім, таке право не є безумовним, а виникає у військовослужбовців виключно у разі, коли вони беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).
При цьому, зазначена постанова Кабінету Міністрів України містить загальні умови отримання збільшеної до 100 000 грн додаткової винагороди, а саме: безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).
Право визначати конкретні бойові дії та конкретні заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, здійснення яких зумовлює виникнення права на отримання збільшеної додаткової винагороди, так само, як і право визначати порядок отримання цієї винагороди, надано керівникам міністерств та державних органів, у структурах яких проходить службу військовослужбовці.
Виплата вказаної збільшеної додаткової винагороди здійснюється за наказом командира на підставі встановлених документів що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців Держприкордонслужби у бойових діях або заходах (бойового наказу чи розпорядження, журналу бойових дій, рапорту чи донесення начальника або командира підрозділу тощо).
Документальне підтвердження такої участі здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах: 1) бойовому наказі (бойовому розпорядженні); 2) журналі бойових дій (службово-бойових дій, вахтовому, навігаційно-вахтовому, навігаційному журналі), журналі ведення оперативної обстановки, бойовому донесенні (підсумковому, терміновому, позатерміновому) або постовій відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад; 3) рапорті (донесенні) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.
Відтак, перебування військовослужбовця в районі ведення бойових дій само по собі не є достатньою підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн на місяць, передбаченою Постановою № 168. Ключовою умовою для здійснення виплати такої додаткової винагороди є виконання військовослужбовцем спеціальних бойових завдань та заходів, які, у розумінні Постанови № 168, означають “безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів” та підтвердження цих обставин указаними документами.
Отже, підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах здійснюється на підставі комплексу інформації, наявної у відповідних документах, а перелік підтверджуючих документів допускає альтернативність і не зведений винятково до їхньої сукупності.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 23 травня 2024 року у справі № 360/334/23.
Також судом вірно враховано правову позицію Верховного Суду, викладену, зокрема, у постанові від 06.06.2024 у справі № 200/706/23 про те, що підтвердженням безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах може бути навіть довідка командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.
Судом першої інстанції вірно встановлено та взято до уваги, що позивач згідно з довідкою ВЧ НОМЕР_3 від 20.01.2023 №4379 проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_1 , брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області у період: з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 19.11.2022, з 27.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 20.01.2023. Підстава: бойовий наказ Адміністрації Держприкордонслужби України від 16.09.2022 №165-гриф.
Також судом першої інстанції вірно встановлено, що безпосередня участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії підтверджена рапортами начальника відділу прикордонної служби №2 В.Вальчука від 01.11.2022 та рапортами 01.12.2022, який листами ІНФОРМАЦІЯ_3 були скеровані відповідачу. 
Тому відповідач повинен був врахувати направлені йому упродовж спірного періоду рапорти з клопотанням начальника відділу прикордонної служби №2 про виплату особовому складу відділу додаткової грошової винагороди, як і зазначені у них підстави для такої виплати.
Вказана в них інформація в комплексі підтверджує безпосередню участь позивача в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії протягом спірного періоду, а отже й право позивача на виплату додаткової винагороди у збільшеному розмірі за спірні періоди.
Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 08 серпня 2024 року у справі № 360/1015/23 та від 08 серпня 2024 року у справі №280/2754/23.
Відповідно до ст. 1 Закону України від 06.12.1991 № 1932-XII “Про оборону України” бойові дії - це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння); район воєнних (бойових) дій - це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.
Постановка бойових завдань підрозділам (елементам бойового порядку) здійснюється бойовим наказом, під час ведення бою (дій) або в інших умовах бойової обстановки - бойовим розпорядженням. Зазвичай вони доводяться до командирів підрозділів в усній формі.
У бойовому наказі вказуються: висновки з оцінювання противника; завдання, які виконуються силами і засобами старшого командира на напрямку дій військової частини (підрозділу), а також завдання сусідів і розмежувальні лінії з ними; бойове завдання військової частини (підрозділу) та замисел бою (дій); бойові завдання штатним і доданим підрозділам (елементам бойового порядку); норма витрат ракет і боєприпасів на виконання бойового завдання; місце і час розгортання ОКП (ксП) та напрямок його переміщення, порядок передачі управління; час готовності до виконання завдання та порядок доповіді замислу старшому командиру. 
У бойовому розпорядженні, зазвичай, командир указує на: стислі відомості про положення та характер дій противника; завдання, що виконуються силами і засобами старшого командира на напрямку дій підрозділів; бойове завдання підпорядкованим підрозділам; час готовності до бою (дій). За необхідності у ньому можуть бути зазначені завдання військової частини (підрозділу), сусідів та інші дані.
Бойові (попередні бойові) розпорядження і вказівки, які віддає командир усно, записуються в журнал відданих і отриманих розпоряджень, у якому відображається: дата, час і зміст розпоряджень, спосіб їх передачі або отримання, кому вони передані або повинні бути передані, від кого отримані.
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 27.06.2024 у справі № 200/3996/23.
З матеріалів справи видно, що на підставі бойового наказу Адміністрації Держприкордонслужби України від 16.09.2022 №165 (гриф) військовослужбовці відділу прикордонної служби № НОМЕР_4 прикордонного загону, зокрема позивач, були направлені до НОМЕР_2 прикордонного загону (ВЧ НОМЕР_3 ) на ділянку українсько-білоруського кордону в Чернігівській області під оперативне підпорядкування начальника НОМЕР_2 прикордонного загону.
У період з 01.10.2022 до 31.12.2022 Чернігівська область була включена до районів ведення воєнних (бойових) дій відповідно до наказів Головнокомандувача ЗСУ: №262 від 01.10.2022, №282 від 01.11.2022, №311 від 02.12.2022 та №1 від 02.01.2023 (постанова Верховного Суду від 05.06.2024 у справі №200/551/23).
Згідно з рапортом від 01.11.2022 начальник відділу прикордонної служби №2 звернувся до першого заступника начальника загону - коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування з клопотанням про виплату додаткової винагороди у розмірі 70 000 грн пропорційно до відпрацьованого часу. Підставами для подання вказаного рапорту були бойові розпорядження коменданта від 30.09.2022 №601-ДСК, від 21.10.2022 №668-ДСК, від 26.10.2022 №690-ДСК, від 28.10.2022 №699-ДСК, а також записи в журналі бойових дій №53-ДСК (стор. 7-14, 52-62). Зазначений рапорт, з резолюцією коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_5 прикордонного загону, був направлений до НОМЕР_2 прикордонного загону (ВЧ НОМЕР_3 ). У свою чергу, НОМЕР_2 прикордонний загін листом від 08.11.2022 №22/4313-22 Вих перенаправив рапорт до НОМЕР_6 прикордонного загону (ВЧ НОМЕР_1 ).
Відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил України від 01 жовтня 2022 року № 262 “Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій”, від 01 листопада 2022 року № 282 “Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій”, від 02 грудня 2022 року № 311 “Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій”, від 02 січня 2023 року № 1 “Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій” Чернігівська область в період з 01 вересня 2022 року по 30 вересня 2022 року, з 01 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2022 року, з 01 листопада 2022 року по 30 листопада 2022 року та з 01 грудня 2022 року по 31 грудня 2022 року входила до переліку районів ведення воєнних (бойових) дій.
Наказами Адміністрації Державної прикордонної служби України від 04 жовтня 2022 року № 71/0/8-22-ОД “Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій”, 04 листопада 2022 року № 81/0/8-22-ОД “Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій”, від 05 грудня 2022 року № 94/0/8-22-ОД “Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій” та від 03 січня 2023 року № 1 “Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій” визначено врахувати в організації виконання завдань органами Державної прикордонної служби України під час участі з відбиття збройної агресії Російської Федерації проти України такі райони ведення воєнних (бойових) дій з 01 по 30 вересня 2022 року, з 01 по 31 жовтня 2022 року, з 01 по 30 листопада 2022 року та з 01 по 31 грудня 2022 року: Чернігівська, Сумська, Харківська, Луганська, Донецька, Дніпропетровська, Запорізька, Херсонська, Миколаївська та Одеська області, акваторія Чорного та Азовського морів у межах територіальних вод України.
Наказами Адміністрації Державної прикордонної служби України від 04 жовтня 2022 року № 72/0/8-22-ОД “Про склад органів та підрозділів, які брали участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій”, від 06 листопада 2022 року № 83/0/8-22-ОД “Про склад органів та підрозділів, які брали участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій”, від 06 грудня 2022 року № 96/0/8-22-ОД “Про склад органів та підрозділів, які брали участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій” та від 04 січня 2023 року № 105/0/8-23-ОД “Про склад органів та підрозділів, які брали участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій” визнано такі органи (підрозділи) Державної прикордонної служби України, які відповідно до розпоряджень (наказів, директив) Адміністрації Держприкордонслужби включені до складу угруповань військ (сил) Збройних Сил України з відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України, брали участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій у період з 01 по 30 вересня 2022 року, з 01 по 31 жовтня 2022 року, з 01 листопада 2022 року по 30 листопада 2022 року та з 01 по 31 грудня 2022 року.
Головнокомандувач Збройних Сил України Чернігівську область не визначив районом ведення воєнних (бойових дій) з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року.
Враховуючи зміст статті 1 Закону № 1932-ХІІ, саме до повноважень Головнокомандувача Збройних Сил України належить визначення території України, на якій впродовж певного часу ведуться та/або можуть вестися воєнні (бойові) дії, - території ведення воєнних (бойових) дій.
Оскільки за наказами Головнокомандувача Збройних Сил України територія всієї Чернігівської області з 01 вересня 2022 року по 31 грудня 2022 року включно була визначена територією ведення воєнних (бойових) дій, а позивач брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на отримання збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди пропорційно кількості діб проходження служби та виконання завдань з 01.10.2022 по 19.11.2022, з 27.11.2022 по 31.12.2022.
Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності довідки формі, визначеній у додатках 1 до Наказу № 392-АГ та Наказу № 628-АГ є безпідставними, оскільки порушення вимог до форми не впливає на змістовну достовірність інформації про участь позивача у відповідних діях та заходах.
Крім цього в матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надано жодних доказів недостовірності вказаної у вище описаній довідці від 20 січня 2023 року № 4379 та рапортах про безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення відповідних заходів, складених начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Щодо доводів апеляційної скарги про не направлення НОМЕР_2 прикордонним загоном документів відповідачу, то колегія суддів зазначає, що недотримання органами Держприкордонслужби вимог стосовно обміну інформацією про участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів чи наявність окремих недоліків документів, складених уповноваженими особами, не може мати негативні наслідки для такого військовослужбовця, як і не свідчить про відсутність в останнього права на таку винагороду.
Аналогічні правові висновки висловлені Верховним Судом у постанові від 28.06.2024 у справі № 200/619/23, постанові від 21.03.2024 у справі № 560/3159/23 та постанові від 23.05.2024 року у справі № 360/334/23.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Колегія суддів також враховує, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні решти позовних вимог - позивач не оскаржує.
З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права з повним встановленням обставин справи, що не спростовано доводами апеляційної скарги, які колегією суддів відхиляються як необґрунтовані з урахуванням наведеного вище правового регулювання спірних правовідносин. 
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження). 
Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд – 

постановив:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 – залишити без задоволення. 
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року в адміністративній справі №380/12548/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	С. П. Нос 	
 	 	С. М. Шевчук