Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2026 р. № 520/25801/25 

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, 13, м. Харків, 61002, код ЄДРПОУ 40108599) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,-
В С Т А Н О В И В:
До Харківського окружного адміністративного суду звернувся представник позивача з адміністративним позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 327 від 11.04.2024 року про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 17.04.2024 року № 170 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби;
- поновити ОСОБА_1 на займаній на час звільнення посаді інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області з 17.04.2024 року;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 17.04.2024 по день поновлення на роботі;
- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на займаній на час звільнення посаді інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області з 17.04.2024 року та стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 17.04.2024 року в межах суми стягнення за один місяць.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.
Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у спірних правовідносинах він діяв згідно чинного законодавства.
Керуючись приписами ст. 171, 257, 262 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.
Судом встановлено, що 14.03.2024 Головним управління Національної поліції в Харківській області було видано наказ № 671 про призначення відносно позивача службового розслідування щодо невиконання останнім наказу ГУНП в Харківській області від 05.03.2024 № 25 о/с дск «Про відрядження поліцейських ППОП ГУНП в Харківській області до м. Одеса» та створено Дисциплінарну комісію.
Начальником Головного управління Національної поліції в Харківській області 28.03.2024 був затверджений висновок службового розслідування.
Начальником ГУНП в Харківській області 11.04.2024 було видано наказ № 327, яким до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 з відображених у Висновку мотивів було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.
Наказом ГУНП в Харківській від 11.04.2024 № 327 позивача було звільнено зі служби в поліції на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».
Не погодившись із прийнятими відповідачем наказами, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. 
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII.
Статтею 3 Закону № 580-VIII встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про Національну поліцію" завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Згідно зі ст. 12 Закону України "Про Національну поліцію" поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань.
Стаття 18 Закону № 580-VІІІ встановлює основні обов`язки поліцейського.
Відповідно по пунктів 1 та 2 частини першої цієї статті, поліцейський зобов`язаний:
1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;
4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;
5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;
6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Згідно з частиною 1, 2 статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень регламентовано Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, визначається сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Згідно з ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.
Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Дисциплінарного статуту поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Відповідно до ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.
Згідно зі статтею 14 Дисциплінарного статуту, з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.
Частиною 10 статті 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Пунктом 6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Судовим розглядом встановлено, що 14.03.2024 Головним управлінням Національної поліції в Харківській області видано наказ № 671 про призначення відносно позивача службового розслідування щодо невиконання останнім наказу ГУНП в Харківській області від 05.03.2024 № 25 о/с дск «Про відрядження поліцейських ППОП ГУНП в Харківській області до м. Одеса» та створено дисциплінарну комісію у складі чотирьох осіб.
28.03.2024 начальником Головного управління Національної поліції в Харківській області затверджено висновок службового розслідування.
11.04.2024 начальником ГУНП в Харківській області видано наказ № 327, яким до інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 полку поліції особливого призначення ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.
17.04.2024 ГУНП в Харківській області видано наказ № 170 о/с, яким на реалізацію наказу ГУНП в Харківській області від 11.04.2024 № 327 позивача звільнено зі служби в поліції на підставі пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».
Як встановлено висновком службового розслідування, на виконання вимог Законів України «Про Національну поліцію», «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), на підставі шифротелеграми від 16.02.2024 № 7542, а також згідно з наказом ГУНП в Харківській області від 05.03.2024 № 25 о/с дск «Про відрядження поліцейських ППОП ГУНП в Харківській області до м. Одеса», 06.03.2024 поліцейські ППОП ГУНП в Харківській області, у тому числі позивач, повинні були вибути у відрядження до м. Одеса.
Зазначений наказ 05.03.2024 було оголошено начальником штабу ППОП ГУНП в Харківській області підполковником поліції Лук`яновим В.М. у присутності командира батальйону № 1 ППОП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_2 та заступника командира батальйону № 1 ППОП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_3 . Оголошення наказу фіксувалося на портативний відеореєстратор (інв. № 1113028336/9).
З матеріалів службового розслідування вбачається, що на відеозаписі за реєстраційним номером HY02273_90227320240305095608_0070 зафіксовано оголошення підполковником поліції ОСОБА_4 наказу ГУНП в Харківській області від 05.03.2024 № 25 о/с дск «Про відрядження поліцейських ППОП ГУНП в Харківській області до м. Одеса», а також визначення часу та місця збору особового складу, який мав вибути у відрядження.
Крім того, встановлено, що 05.03.2024 відбувся збір поліцейських, задіяних на виїзд у відрядження до м. Одеси, який також зафіксовано на вказаний портативний відеореєстратор. Із відеозапису HY02273_90227320240305095608_0070 вбачається, що підполковник поліції ОСОБА_4 зачитував наказ ГУНП в Харківській області від 05.03.2024 № 25 о/с дск та з`ясовував у кожного поліцейського готовність виконувати наказ і вибути у відрядження. При цьому, як відображено у висновку службового розслідування, на відеозаписі HY02273_90227320240305095608_0070 зафіксовано відмову позивача ОСОБА_1 від виконання наказу про виїзд у відрядження.
У висновку службового розслідування зазначено, що 05.03.2024 перед виїздом у відрядження до м. Одеса від виконання наказу начальника ГУНП в Харківській області від 05.03.2024 № 25 о/с дск відмовилися троє з восьми поліцейських, включених до наказу про відрядження та таких, що не виїхали до м. Одеси, у тому числі лейтенант поліції ОСОБА_1 .
У зв`язку з невиконанням наказу від 05.03.2024 № 25 о/с дск позивачем наказом ГУНП в Харківській області від 07.03.2024 № 27 о/с дск сформовано резервний список поліцейських ППОП ГУНП в Харківській області для виїзду у відрядження до м. Одеси.
Під час службового розслідування командир роти батальйону № 1 ППОП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_2 пояснив, що був присутній під час доведення до особового складу наказу ГУНП в Харківській області від 05.03.2024 № 25 о/с дск, який начальник штабу ППОП ГУНП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_4 довів шляхом читання. Аналогічні за змістом пояснення надав заступник командира батальйону № 1 ППОП ГУНП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_3 .
Факт проведення інструктажу та виїзду у відрядження поліцейських ППОП ГУНП в Харківській області 06.03.2024 підтвердили у своїх поясненнях начальник ВЛМТЗЗ ППОП ГУНП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_5 та відповідальні від керівництва. Зазначені особи також вказали, що у відрядження вибули чотири поліцейських полку, а відмовилися виконувати наказ та не здійснили виїзд до м. Одеси, у тому числі лейтенант поліції ОСОБА_1 .
Також у ході службового розслідування старший інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 ППОП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_6 та інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 ППОП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_7 пояснили, що наказ від 05.03.2024 № 25 о/с дск про відрядження поліцейських ППОП до м. Одеса було доведено до особового складу, 06.03.2024 проведено шикування та інструктаж, після чого чотири поліцейських вибули у відрядження до м. Одеси, а інші поліцейські, зокрема лейтенант поліції ОСОБА_1 , відмовилися виконувати наказ.
З рапорту начальника штабу ППОП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_4 на ім`я начальника ГУНП в Харківській області від 13.03.2024 № 907/119-21/05-2024 вбачається, що 05.03.2024 наказ начальника ГУНП в Харківській області від 05.03.2024 № 25 о/с дск «Про відрядження поліцейських ППОП ГУНП в Харківській області до м. Одеса» був оголошений особовому складу ППОП, зазначеному у наказі на відрядження, в усній формі шляхом читання, а вимоги наказу та поставлені завдання були зрозумілими для всіх поліцейських.
Матеріалами справи також встановлено, що під час проведення службового розслідування позивач відмовився від надання будь-яких пояснень, посилаючись на статтю 63 Конституції України.
Таким чином, за результатами службового розслідування встановлено, що 05.03.2024 начальником штабу ППОП ГУНП в Харківській області підполковником поліції ОСОБА_4 у присутності командира батальйону № 1 ППОП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_2 та заступника командира батальйону № 1 ППОП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_3 , із фіксацією за допомогою засобів фото-відеофіксації, було оголошено поліцейським ППОП ГУНП в Харківській області наказ ГУНП в Харківській області від 05.03.2024 № 25 о/с дск «Про відрядження поліцейських ППОП ГУНП в Харківській області до м. Одеса», а 06.03.2024 у період часу з 10 год. 00 хв. до 10 год. 45 хв. наказ начальника ГУНП в Харківській області генерала поліції третього рангу Тимошка В.О. від 05.03.2024 № 25 о/с дск не виконали лейтенант поліції ОСОБА_1 , сержант поліції ОСОБА_8 та капрал поліції ОСОБА_9 .
Як зазначено у висновку службового розслідування, наведені обставини підтверджуються поясненнями командира батальйону № 1 ППОП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_2 , заступника командира батальйону № 1 ППОП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_3 , старшого інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 ППОП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 ППОП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 , а також відеофайлами з портативного відеореєстратора (інв. № 1113028336/9) HY02273_90227320240305095608_0070, HY33617_833617202403060_003, HY33617_833617202403060_004.
Крім того, службовим розслідуванням встановлено, що до відділу кадрового забезпечення ППОП ГУНП в Харківській області рапорти, власноруч написані на звільнення з Національної поліції України за власним бажанням відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», у тому числі від лейтенанта поліції ОСОБА_1 , не надходили.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, яким визначена процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.
Відповідно до п. 1, 2 розд. ІІ Порядку № 893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до вимог п. 4 розд. V Порядку № 893 службове розслідування має встановити: - наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; - наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; - ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; - обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; - відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; - вид і розмір заподіяної шкоди; - причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Відповідно п. 2 розд. VІ Порядку № 893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
Як убачається з матеріалів справи, службовим розслідування встановлено, що всупереч наказу ГУНП в Харківській області від 05.03.2024 № 25 о/с дск «Про відрядження поліцейських ППОП ГУНП в Харківській області до м. Одеса» та виконання вимог Законів України «Про Національну поліцію», «Про правовий режим воєнного стану», Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про ведення воєнного стану України» (зі змінами) з метою надання практичної допомоги по виконанню завдань, покладених на Національну поліцію України, у взаємодії з підрозділами (військовими частинами) Збройних Сил України та іншими складовими сектору безпеки і оборони України з відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України позивач - лейтенант поліції ОСОБА_1 , відмовився виконати наказ начальника ГУНП в Харківській області та виїхати у відрядження до м. Одеси для виконання покладених на завдань.
Таким чином лейтенант поліції ОСОБА_1 не виконав наказ начальника ГУНП в Харківській області від 05.03.2024 № 25 о/с дск і як наслідок порушив Присягу поліцейського, передбачену частиною 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» в частині не гідного несення високого звання поліцейського та не виконання своїх службових обов`язків; частини 1 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині невиконання наказу керівника; пункту 1, 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині не виконання Присяги, невиконання наказу керівника; пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» в частині порушення обов`язку виконати наказ та не дотримання Присяги.
З матеріалів наданого до матеріалів справи службового розслідування убачається, що пом`якшуючих обставин вини лейтенанта поліції ОСОБА_1 , не встановлено.
Як убачається з матеріалів справи під час проведення службового розслідування комісією встановлені обтяжуючі обставини відносно лейтенант поліції ОСОБА_1 . Свою провину не визнав та він мав намір звільнитися з Національної поліції України та проходити службу в інших підрозділах оборони. Рапорт від останнього не надходив. Тобто ОСОБА_1 вводив в оману керівництво підрозділу та хибно вважав що уникне відповідальності за не виконання наказу ГУНП в Харківській області. Характеризується негативно.
Таким чином, лейтенант поліції ОСОБА_1 не взяв участі у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану під час його оголошення на всій території України у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, тим самим вчинили дії, які суперечать покладеним на них обов`язків, підривають довіру до них, як до представників влади та поліцейських, які повинні бути взірцем у захисті країни, а також своїми діями приводять до приниження іміджу поліції та довіри населення до поліції, як до правоохоронного органу. 
За висновками службового розслідування відповідач дійшов висновку, що даний дисциплінарний проступок є несумісним з подальшим проходженням служби в Національній поліції України.
Тобто, отримавши наказ від керівництва про виїзд у відрядження, позивач не виконав його (наказ), а залишився вдома, тим самим знехтував Присягою, порушив обов`язок служити Українському народу.
Суд зазначає, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Судом встановлено, що під час проведення службового розслідування, Дисциплінарна комісія у даному конкретному випадку обставини діяння поліцейського з`ясувала повно, оцінила вірно, вчинене поліцейським діяння в частині епізоду невиконання наказу керівника ГУНП в Харківській області від 05.03.2024 № 25 о/с дск під час дії запровадженого правового режиму воєнного стану кваліфікувала правильно, норму закону визначила неналежну, а, відтак, забезпечила дотримання процедури притягнення позивача до відповідальності.
Позивач, обґрунтовуючи заявлені вимоги, посилається на те, що наказ ГУНП в Харківській області від 05.03.2024 № 25 о/с дск про відрядження поліцейських ППОП ГУНП в Харківській області до м. Одеса за своєю правовою природою підпадає під регулювання статті 71 Закону України «Про Національну поліцію», а відтак міг бути виконаний виключно за згодою поліцейського. Також позивач зазначає, що невиконання такого наказу не може кваліфікуватися як дисциплінарний проступок, що під час службового розслідування не було встановлено належним чином його вину, а обрання відповідачем найсуворішого виду дисциплінарного стягнення є необґрунтованим.
Однак суд не погоджується із вказаними доводами позивача з огляду на таке.
Насамперед, посилання позивача на положення статті 71 Закону України «Про Національну поліцію» є помилковим, оскільки наведена норма регулює інший вид правовідносин, а саме відрядження поліцейських до органів державної влади, установ та організацій із залишенням на службі в поліції, але зі звільненням із займаної посади та з подальшим призначенням на відповідні посади за наявності запиту відповідного органу, рапорту поліцейського та подання його прямого керівника. 
Натомість спірні правовідносини виникли у зв`язку з виданням наказу ГУНП в Харківській області від 05.03.2024 № 25 о/с дск «Про відрядження поліцейських ППОП ГУНП в Харківській області до м. Одеса», тобто наказу про службове відрядження поліцейських у межах проходження служби, для виконання службового завдання поза місцем постійної дислокації підрозділу.
Саме такий вид відрядження регулюється Інструкцією про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженою наказом МВС України від 02.08.2017 № 672, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.08.2017 за № 1042/30910. 
Відповідно до пункту 2 розділу І цієї Інструкції службовим відрядженням вважається поїздка поліцейського за наказом керівника органу поліції на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового завдання поза місцем його постійної служби. Отже, наказ ГУНП в Харківській області від 05.03.2024 № 25 о/с дск є саме наказом про службове відрядження, а не рішенням про відрядження у розумінні статті 71 Закону України «Про Національну поліцію».
Таким чином, твердження позивача про те, що для виконання наказу ГУНП в Харківській області від 05.03.2024 № 25 о/с дск була необхідною його згода, не ґрунтується на правильному тлумаченні норм права. Сам факт того, що поліцейський не надав згоди на вибуття у службове відрядження, не звільняє його від обов`язку виконати наказ, виданий уповноваженим керівником у межах наданих повноважень.
Крім того, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно і у визначений строк точно його виконувати.
Пунктами 1, 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського та безумовно виконувати накази керівників, віддані в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.
Отже, невиконання наказу від 05.03.2024 № 25 о/с дск, який був доведений до відома позивача, охоплюється ознаками дисциплінарного проступку.
Доводи позивача про те, що у Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженому наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, відсутня окрема вказівка на невиконання наказу про відрядження як підставу для призначення службового розслідування, суд вважає необґрунтованими. 
Положення пунктів 1, 2 розділу ІІ вказаного Порядку передбачають, що службове розслідування призначається, зокрема, за наявності достатніх даних, які вказують на ознаки дисциплінарного проступку. 
Тобто перелік форм повідомлень і підстав для реагування пов`язується не з буквальним найменуванням конкретного порушення, а з наявністю даних про ознаки дисциплінарного проступку. 
Суд зауважує, що у даному випадку такою підставою став рапорт начальника штабу ППОП ГУНП в Харківській області підполковника поліції Лук`янова В.М. від 13.03.2024 № 907/119-21/05-2024, в якому зафіксовано факт оголошення наказу від 05.03.2024 № 25 о/с дск та факт його невиконання окремими поліцейськими, у тому числі позивачем.
Суд вважає безпідставними і доводи позивача про відсутність належних доказів доведення до нього наказу та встановлення його вини.
Як убачається з матеріалів службового розслідування, наказ ГУНП в Харківській області від 05.03.2024 № 25 о/с дск було оголошено 05.03.2024 начальником штабу ППОП ГУНП в Харківській області підполковником поліції ОСОБА_4 у присутності командира батальйону № 1 ППОП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_2 та заступника командира батальйону № 1 ППОП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_3 , що підтверджується рапортом підполковника поліції ОСОБА_4 від 13.03.2024 № 907/119-21/05-2024, поясненнями капітана поліції ОСОБА_2 , підполковника поліції ОСОБА_3 , капітана поліції ОСОБА_6 , капітана поліції ОСОБА_7 , а також відеофайлами з портативного відеореєстратора (інв. № 1113028336/9) HY02273_90227320240305095608_0070, HY33617_833617202403060_003, HY33617_833617202403060_004.
Крім того, згідно матеріалів службового розслідування, після оголошення наказу та з`ясування готовності поліцейських до вибуття у відрядження позивач відмовився виконувати наказ про виїзд у відрядження. Вказані відомості узгоджуються з іншими доказами у справі та не спростовані належними і допустимими доказами з боку позивача.
Суд також враховує, що під час проведення службового розслідування позивач відмовився від надання пояснень, посилаючись на статтю 63 Конституції України. 
Разом з тим, суд зауважує, що користування таким правом не може тлумачитися на шкоду особі, однак і не спростовує доказів, зібраних дисциплінарною комісією, зокрема рапорту від 13.03.2024 № 907/119-21/05-2024, пояснень опитаних осіб та відеофіксації подій 05.03.2024 та 06.03.2024.
Щодо посилань позивача на те, що наказ був виданий не прямим начальником, а старшим прямим начальником, суд зазначає, що такі доводи не свідчать про незаконність наказу. 
Відповідно до пунктів 1, 4 частини 3 статті 1 та частини 1 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України поліцейський зобов`язаний виконувати накази керівників, віддані в межах їх повноважень та відповідно до закону. 
Судом встановлено, що наказ від 05.03.2024 № 25 о/с дск виданий ГУНП в Харківській області, тобто керівництвом органу поліції, якому підпорядковувався позивач, і матеріали справи не містять доказів того, що зазначений наказ був виданий неуповноваженою особою або поза межами компетенції відповідного керівництва.
Щодо доводів позивача про необґрунтованість застосування саме дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, суд зазначає таке.
Згідно з частиною 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України звільнення із служби в поліції є одним із видів дисциплінарних стягнень, що можуть бути застосовані до поліцейського. 
Вибір виду дисциплінарного стягнення належить до повноважень уповноваженої посадової особи, яка за результатами службового розслідування оцінює характер проступку, обставини його вчинення, ступінь вини, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, дані про особу поліцейського та вплив вчиненого на авторитет служби.
Як убачається з висновку службового розслідування, затвердженого 28.03.2024, дисциплінарною комісією враховано, позивач не виконав наказ керівництва в умовах дії воєнного стану, не вибув у службове відрядження для виконання покладених завдань, пом`якшуючих обставин не встановлено, натомість встановлено обтяжуючі обставини, зокрема невизнання вини, відсутність будь-якого рапорту про звільнення за власним бажанням та негативну характеристику.
За таких обставин висновок відповідача про несумісність вчиненого дисциплінарного проступку з подальшим проходженням служби в Національній поліції України не можна визнати необґрунтованим.
Суд окремо враховує, що спірні правовідносини виникли в умовах дії воєнного стану, коли відповідно до статті 17 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» громадяни, органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані сприяти діяльності військового командування та військових адміністрацій у запровадженні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану, а відповідно до пункту 24 частини 1 статті 23, частин 2, 4 статті 24 Закону України «Про Національну поліцію» поліція бере участь у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану, а підрозділи поліції особливого призначення можуть брати участь в обороні України. 
За таких умов невиконання поліцейським наказу про вибуття для виконання завдань служби має підвищений ступінь суспільної шкідливості та обґрунтовано оцінено відповідачем як грубе порушення службової дисципліни.
За наведених обставин суд доходить висновку, що відповідачем доведено факт невиконання позивачем наказу ГУНП в Харківській області від 05.03.2024 № 25 о/с дск, наявність у його діях складу дисциплінарного проступку, дотримання процедури проведення службового розслідування, а також правомірність застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції наказом від 11.04.2024 № 327 та реалізації такого стягнення наказом від 17.04.2024 № 170 о/с.
Отже, доводи позивача про незаконність оскаржуваних наказів є необґрунтованими, матеріалами справи не підтверджуються та висновків суду не спростовують.
У зв`язку з відсутністю підстав для визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Національної поліції в Харківській області № 327 від 11.04.2024, від 17.04.2024 року № 170 о/с, похідні позовні вимоги про поновлення позивача на займаній на час звільнення посаді, стягнення з відповідача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та допущення рішення до негайного виконання також задоволенню не підлягають.
Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З огляду на те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.
Керуючись ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, 13, м. Харків, 61002, код ЄДРПОУ 40108599) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді – відмовити. 
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 09 березня 2026 року.

Суддя Н.А. Полях