ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/911/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року (суддя 1-ї інстанції Батрак І.В.) в адміністративній справі №280/911/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій, рішення, його скасування та зобов`язання вчинити дії,- 

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16.04.2024 у справі №280/911/24, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.09.2024, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій, рішення, його скасування та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо встановлення в рішенні (протоколі) №084650010988 від 18.04.2023 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 в графі особливості - «не підлягають МП, признач. за ріш.суду в тверд. розм. - з 07.10.2009 по довічно; призначення за рішенням суду - з 07.10.2009 по довічно».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 без застосування особливості - «не підлягають МП, признач. за ріш.суду в тверд. розм. - з 07.10.2009 по довічно; призначення за рішенням суду - з 07.10.2009 по довічно», з урахуванням автоматичного перерахунку на дату нарахування до виплати, відповідно до ч.1 ст. 28, ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з проведенням компенсації втрати частини доходу, із врахуванням раніше виплачених сум.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
24.09.2024 зазначене рішення набрало законної сили.
27.10.2025 представником позивача, адвокатом - Меламед В.Б., через систему «Електронний суд» подано заяву (вх. № 53634) в порядку ст. 383 КАС України, про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду. В заяві заявник зазначає що рішення суду від 16.04.2024 у даній справі не виконується відповідачем. Ухвалою суду від 11.07.2025 судом відмовлено у встановленні судового контролю за виконанням рішення у справі №280/911/24. На даний час у позивача відкрито виконавче провадження щодо виконання судового рішення (ВП 77614455), ідентифікатор доступу до ВП 511Д45БЕ4Г9Г.
Просить визнати протиправною бездіяльність відповідача, а саме:
відповідач протиправно при розрахунку пенсії позивача та в розрахунку боргу за період з 07.10.2009 по 31.12.2024 на момент нарахування фактичної пенсії станом на 19.05.2025 по теперішній час не врахував дані заробітної плати позивача;
не здійснив перерахунок з урахуванням автоматичного перерахунку відповідно до ч.1 ст.28, ч.2 ст.42 та пунктів 4-1,4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
не провів нарахування та виплату компенсації втрати частини доходу на несвоєчасну виплачену пенсію за період з 07.10.2009 по 31.12.2024:
відповідач протиправно не виплачує пенсію на банківський рахунок позивача № НОМЕР_2 відкритий в АТ «Акцент -Банк».
Просить суд зобов`язати відповідача здійснити розрахунок пенсії з 07.10.2009 по теперішній час з урахуванням даних про заробітну плату позивача, здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 07.10.2009 по теперішній час з урахуванням автоматичного перерахунку відповідно до ч.1 ст.28, ч.2 ст.42 та пунктів 4-1,4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходу на несвоєчасну виплачену пенсію за період з 07.10.2009 по 31.12.2024 та у відповідності до норм чинного законодавства та здійснити виплату пенсії позивачу на визначений ним банківський рахунок.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 30.10.2025 заяву повернуто без розгляду.
Суд першої інстанції повертаючи заяву встановив, що подана у порядку ст. 383 КАС України заява не відповідає вимогам, визначеним ч. 4 ст. 383 КАС України, оскільки недодержаний строк звернення до суду із заявою щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , через представника, адвоката Меламеда В.Б., подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Скарга обґрунтована тим, що суду першої інстанції дійшов помилкового висновку про пропуск заявником строку звернення до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України, оскільки в межах виконання судового рішення у цій справи була наявна постанова державного виконавця від 30.06.2025 року про закриття виконавчого провадження. В подальшому 06.10.2025 року винесено виконавцем постанову про поновлення виконавчого провадження. Цю постанову заявником було отримано лише 17.10.2025. Заявник зазначає, що строк у 10 днів для звернення в порядку статті 383 КАС України почав обчислюватися саме з 17.10.2025 року, з дати фактичного отримання постанови про поновлення виконавчого провадження. 
Учасники справи не скористалися правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.
Відповідно до частин 1, 2 та 4 статті 383 КАС України особа позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.
Заяву, зазначену в частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
Відповідно до абзацу 2 частини 5 статті 383 КАС України, у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, така заява ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.
Отже частина п`ята статті 383 КАС України є імперативною нормою, яка передбачає безумовні наслідки у вигляді повернення заяви у разі невідповідності заяви вимогам зазначеним у цій статті, без попереднього залишення такої заяви без руху.
Правова позиція щодо строку звернення із заявою в порядку статті 383 КАС України викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 07.07.2021 у справі № 9901/226/19.
Так у постанові суд виснував, що власне установлений частиною четвертою статті 383 КАС України десятиденний строк звернення особою-позивачем з відповідною заявою передбачає, що така особа має право подати заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності на стадії виконання судового рішення упродовж цього відтинку, щойно дізнається або не могла не дізнатися, що суб`єкт владних повноважень діє відносно неї протиправно (видає не ті рішення або не видає відповідних рішень, займає пасивну позицію щодо виконання рішення суду, вдається до інших подібних дій).
Для визнання моменту відліку строку подання заяви має значення також обставина чи були дії, бездіяльність, рішення відповідача протиправними і чи особа-позивач мала реальну можливість (повинна була) дізнатися про юридичну природу такої поведінки (рішення, дії, бездіяльності), тобто коли вона насправді стала суб`єктом відповідних правовідносин, зумовлених протиправною поведінкою відповідача на стадії виконання рішення.
Важливо, що не будь-яка інформація, що стосується виконання судового рішення, може бути свідченням неналежного (протиправного) виконання рішення суду, а лише та, зі змісту якої можна визначити її протиправність.
Отже, день (явище, фактор), з якого починається перебіг строку оскарження, не є статичним, він є мінливим, ситуативним, динамічним, залежить від конкретних умов виконання судового рішення, послідовності та ролі дій суб`єктів виконавчого провадження.
Видається правильним, що визначення цього дня має провадитися не стільки від якоїсь певної разової зовнішньої події, скільки від сукупності факторів, приміром таких, що залежать від ролі, характеру та ступеня участі як стягувача, так і боржника. Власне зі співвідношення змісту дій суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, з одного боку, і дієвого ставлення стягувача до таких дій, з другого, можна визначити правову природу цих дій, час, з якого вони виникли й упродовж якого вони тривають, а звідси визначити, чи знав про них позивач, і якщо реально знав (не міг не знати) і через якийсь проміжок часу звернувся за захистом від них, то тоді можна уяснити правову природу цього звернення й визначити, чи воно було вчасним або відбулося з пропуском строку.
Як свідчать встановлені обставини справи, на звернення представника Ковальова В.О. щодо виконання судового рішення у справі №280/9111/24, листом від 24.02.2025 ГУ ПФУ у Запорізькій області від 24.02.2025, повідомило, що позивачу – ОСОБА_1 , призначено пенсію за віком з 07.10.2009, розмір пенсії з 01.03.2024 становить 2361,00 грн. Коефіцієнт страхового стажу для обчислення пенсії -0,41167; коефіцієнт заробітної плати -0,00000. (а.с. 39 Т2)
Також згідно матеріалам справи, постановою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 27.03.2025 відкрите виконавче провадження (ВП 77614455), на підставі виконавчого листа №280/911/24 на виконання судового рішення у справі №280/911/24. (а.с. 244 Т1)
Постановою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 06.06.2025 закінчено виконавче провадження (ВП 77614455). (а.с. 2 Т2)
Постановою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 06.10.2025 відновлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №280/911/24. (а.с. 6 Т2)
Всі зазначені докази надані представником заявника при звернення до суду із заявами в порядку контролю за виконанням судового рішення у справі №280/911/24.
Отже протягом часу з моменту отримання відповіді пенсійного орану і до звернення до суду позивач знав про порушення своїх прав, а отже враховуючи вищезазначене, є правильними висновки суду першої інстанції про те, що зі змісту заяви поданої 27.10.2025 та доданих до неї документів вбачається, що про порушення своїх прав позивач був обізнаний ще 24.02.2025 з листа відповіді №0800-0202-8/17398 разом з додатками, з якого вбачається, що пенсія нараховувалась позивачу не в повному обсязі, а відповідач не виконав рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.04.2024. А не погодившись з відповіддю пенсійного органу позивач звернався до суду із заявою про встановлення судового контролю 02.07.20205 року.
Доводи скаржника з посиланням на постановлення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження 30.06.2025 та відновлення його 06.10.2025 не змінює тієї обставини що позивач увесь цей період знав про порушення своїх прав. 
Отже, у спірному випадку заявником подання заяви у порядку статті 383 КАС України здіцснено без додержання вимог визначених частиною 4 цієї статті, та відповідно під час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції не спростовано цих висновків суду першої інстанції, а отже суд першої інстанції повернув подану заяву, оскільки частина п`ята статті 383 КАС України є нормою прямої дії, яка передбачає безумовні наслідки у вигляді повернення заяви, у разі невідповідності заяви вимогам зазначеним у цій статті.
Враховуючи сукупність наведених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з правильним застосуванням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні. 
Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 311, 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року в адміністративній справі №280/911/24 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш 

суддя Н.П. Баранник 

суддя А.А. Щербак