ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" лютого 2026 р. Справа №925/430/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Сітайло Л.Г.
суддів: Шапрана В.В. 
Буравльова С.І. 

секретар судового засідання - Ярітенко О.В.
представники сторін:
від позивача: Татаринов О.С.
від відповідача: Нестеренко О.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Черкаської філії та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Доступ"
на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 (повний текст складено 27.10.2025)
та на додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 (повний текст складено 30.10.2025)
у справі №925/430/25 (суддя Спаських Н.М.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Черкаської філії
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Доступ"
про стягнення 3 885 502,80 грн
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", в особі Черкаської філії звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Доступ" заборгованості у розмірі 3 885 502,80 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що заборгованість у розмірі 3 885 502,80 грн, на підставі договору розподілу природного газу, укладеного шляхом підписання заяви-приєднання №13257 до умов типового договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), нарахована за наслідками виявленого порушення.
Крім того, 08.10.2025 відповідачем подано до Господарського суду Черкаської області заяву про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000,00 грн.

Короткий зміст рішення та додаткового рішення місцевого господарського суду та мотиви їх ухвалення
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 у справі №925/430/25 позов задоволено частково.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Доступ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", в особі Черкаської філії, 441 256,61 грн вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, на підставі договору розподілу природного газу, укладеного шляхом підписання заяви-приєднання №13257 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) та 46 626,03 грн на відшкодування сплаченого судового збору. В решті вимог у позові відмовлено.
Ухвалюючи вказане рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлена позовна вимога про стягнення вартості не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу в розмірі 3 885 502,80 грн підлягає лише частковому задоволенню на суму 441 256,61 грн за період з дати останньої перевірки (контрольного огляду) вузла обліку газу у відповідача від 17.12.2024 і до часу виявлення порушення 09.01.2025. При цьому, на підставі частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК України), враховуючи вину відповідача у виникненні спору, допущене ним порушення зі спорудження несанкціонованого газопроводу, місцевий господарський суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача належить стягнути 46 626,03 грн на відшкодування сплаченого судового збору повністю.
Додатковим рішенням Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 у справі №925/430/25 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Доступ" у задоволенні заяви про стягнення 50 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалюючи додаткове рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що сплачені позивачем втрати судового збору повністю покладено на відповідача, як на особу, через неправильні дії якої виник спір. Таким чином, суд першої інстанції виходив з такого самого принципу. Оскільки рішенням суду встановлено вину відповідача у допущеному порушенні та у виникненні спору, тому слід покласти на відповідача всі понесені ним витрати на професійну правничу допомогу повністю.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнення їх доводів
Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", в особі Черкаської філії, 14.11.2025 звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 у справі №925/430/25, в частині відмови у задоволенні позовних вимог, та ухвалити нове рішення в цій частині, яким задовольнити позовні вимоги.
В апеляційній скарзі позивач зазначає про відсутність підстав для прийняття до уваги акта перевірки (контрольного огляду) вузла обліку природного газу від 17.12.2024.
Також, на думку позивача, є суперечливою поведінка відповідача, який фактично визнав наявність несанкціонованого газопроводу та частково сплатив грошові кошти в розмірі 50 000,00 грн, однак визнає період нарахування лише з 17.12.2024, а отже за доведеності факту наявності несанкціонованого газопроводу позовні вимоги підлягають повному задоволенню.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Доступ" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 у справі №925/430/25 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові повністю.
В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги відповідач посилається на те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими. Висновок місцевого господарського суду, що позивач має право на газ не підтверджується наявними в справі доказами та не відповідає обставинам справи.
На переконання відповідача, право позивача установленням несанкціонованого газопроводу не порушено, не є невизнаним і/або оспореним.
Також, не погоджуючись з додатковим рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Доступ" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 у справі №925/430/25 та ухвалити нове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", в особі Черкаської філії, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 44 325,00 грн.
Так, відповідач вважає, що оскаржуване додаткове рішення не відповідає вимогам ГПК України, є незаконним та необґрунтованим.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційних скарг по суті
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", в особі Черкаської філії, на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 у справі №925/430/25 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Шапран В.В., Буравльов С.І.
Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 24.11.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Доступ" на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 у справі №925/430/25 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Шапран В.В., Буравльов С.І.
Згідно з протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 24.11.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Доступ" на додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 у справі №925/430/25 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Шапран В.В., Буравльов С.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Черкаської філії залишено без руху.
25.11.2025, через систему "Електронний суд", позивачем подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", в особі Черкаської філії, на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 у справі №925/430/25. Розгляд апеляційної скарги призначено на 14.01.2026. Витребувано з Господарського суду Черкаської області матеріали справи №925/430/25. Сторонам встановлено строк на подання відзиву, заяв, пояснень, клопотань, заперечень до 15.12.2025.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Доступ" на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 у справі №925/430/25. Об`єднано апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Доступ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Черкаської філії на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 у справі №925/430/25 в одне провадження. Розгляд апеляційної скарги призначено на 14.01.2026. Сторонам встановлено строк на подання відзиву, заяв, пояснень, клопотань, заперечень до 15.12.2025.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Доступ" на додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 у справі №925/430/25. Об`єднано апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Доступ" на додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 з апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Черкаської філії та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Доступ" на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 у справі №925/430/25 в одне провадження. Розгляд апеляційної скарги призначено на 14.01.2026. Сторонам встановлено строк на подання відзиву, заяв, пояснень, клопотань, заперечень до 15.12.2025.
15.12.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №925/430/25.
У судовому засіданні 14.01.2026 оголошено перерву до 18.02.2026.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу
11.12.2025, через систему "Електронний суд", позивачем подано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги останнього на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 у справі №925/430/25.
Так, позивач зазначає, що твердження відповідача про нібито відсутність доказів права позивача на розподіл природного газу є безпідставними та спростовуються встановленими у справі доказами, дослідженими судом першої інстанції. Правові підстави для здійснення позивачем діяльності з розподілу природного газу є належними, підтвердженими нормативними актами та не заперечені сторонами у суді.
Також, на переконання відповідача, суд першої інстанції обґрунтовано встановив факт укладення договору, наявність у позивача ліцензії та всі підстави для застосування розрахунку, здійсненого позивачем.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання
У судове засідання 18.02.2026 з`явилися представники сторін.
Представник позивача у судовому засіданні вимоги своєї апеляційної скарги підтримав, з викладених у ній підстав та просив її задовольнити. У задоволенні апеляційних скарг відповідача відмовити.
Представник відповідача у судовому засіданні вимоги своїх апеляційних скарг підтримав, з викладених у них підстав та просив їх задовольнити. У задоволенні апеляційної скарги позивача відмовити.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
Згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 26.12.2022 №1839 "Про видачу ліцензії з розподілу природного газу" (в редакції постанови від 30.04.2024 №822) Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", в особі Черкаської філії, здійснює діяльність з розподілу природного газу в межах Черкаської області: Черкаський район, у тому числі м. Черкаси; Звенигородський район; Золотоніський район; Уманський район з населеними пунктами згідно з переліком.
Вказана постанова НКРЕКП розміщена на офіційному сайті регулятора: https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-vidachu-licenziyi-z-rozpodilu-prirodnogogazu- tov-gazorozpodilni-merezhi-ukrayini.
Постанова НКРЕКП від 30.04.2024 №822 про внесення змін до постанови НКРЕКП від 26.12.2022 №1839 розміщена на офіційному сайті Регулятора: https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-vnesennya-zmin-do-postanovi-nkrekp-vid-26-grudnya 2022-roku-1839.
Взаємовідносини Оператора ГРМ з суб`єктами ринку природного газу регулюються Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ), затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494, постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498 "Про затвердження Типового договору розподілу природного газу".
Відповідно до статті 1 Закону України "Про ринок природного газу" суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.
Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні, відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління; споживач природного газу (споживач) - це фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.
Згідно з частиною 1 статті 40 Закону України "Про ринок природного газу" послуги з розподілу природного газу в Україні здійснюються на підставі та умовах договору розподілу природного газу.
Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП, від 30.09.2015 №2498 (далі - типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.
Договір розподілу природного газу є публічним та укладається між Оператором ГРМ та споживачем на невизначений строк, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1384/27829 та розміщеному на офіційному порталі Верховної Ради України в мережі Інтернет за адресою: https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/z1384-15; на офіційному вебсайті Регулятора (НКРЕКП) та Оператора ГРМ в мережі Інтернет за адресою: https://ck.grmu.com.ua та в друкованому виданні, що публікується в межах території ліцензованої діяльності - у газеті "Черкаський край" від 06.12.2023 №49.
Договір укладається на безстроковий період, з метою забезпечення фізичної доставки обсягів природного газу, що належать споживачу (його постачальнику), до межі балансової належності об`єкта споживача та можливості санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи, є однаковими для всіх споживачів України, укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.
Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 1.3 договору). Аналогічні положення містить пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ.
01.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", в особі Черкаської філії та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Доступ" укладено договір розподілу природного газу шляхом підписання заяви-приєднання №13257 до умов договору розподілу природного газу (для споживча, що не є побутовим).
Позивачем долучено до матеріалів справи копію заяви-приєднання №13257, яку подано відповідачем до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в якості додатка до Типового договору розподілу природного газу.
В даній заяві-приєднанні вказано на існування складеного до неї додатку №5 "Розрахунок втрат і витрат природного газу". 
Саме цей додаток і подав суду позивач на обґрунтування показника витрат 53 м/год виходячи з потужності газоспоживаючого обладнання, у формулі розрахунку спірних коштів.
В ході розгляду справи суд першої інстанції надав для ознайомлення представнику відповідача копію наданого позивачем додатку №5 з відтиском печатки відповідача та підписом уповноваженої особи споживача. Заперечень проти достовірності даного документа з боку відповідача суду не висловлено.
Позивач зауважив, що обладнання, вказане у додатку №5, перелічено також в акті від 17.12.2024 №117, складення якого працівником позивача визнають обидві сторони.
Точці комерційного обліку об`єктів газоспоживання відповідача за адресою: м. Корсунь-Шевченківський, вул. Промислова, 4, присвоєно персональний ЕІС-код суб`єкта ринку природного газу 56ХO0000WOY5T00Q.
Відповідно до пункту 1.1 розділу 1 договору розподілу, він регламентує порядок та умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки обсягів природного газу до об`єкту споживача, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.
Згідно з підпунктом 5 пункту 7.4 розділу 7 та пунктом 8.1 розділу 8 Типового договору розподілу природного газу, споживач зобов`язується не допускати несанкціонованого відбору природного газу. Відповідно до договору розподілу за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, згідно з цим договором та чинним законодавством України.
Підпунктом 7 пункту 7.4 розділу 7 договору передбачено, що споживач зобов`язується дотримуватись інших вимог цього договору та Кодексу ГРМ.
Кодекс ГРМ містить розділ XI Порядок перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу у разі виявлення порушень вимог цього Кодексу.
Передбачено, що норми цього розділу щодо перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування природного газу споживачу, у тому числі побутовому споживачу, який уклав з Оператором ГРМ договір розподілу природного газу, а також несанкціонованому споживачу, який знаходиться на території ліцензованій діяльності Оператора ГРМ, застосовуються за наявності акта про порушення, складеного Оператором ГРМ відповідно до вимог цього розділу.
Згідно з пунктом 1 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 21 до цього Кодексу.
Абзацом 1 пункту 1 глави 2 розділу XI Кодексу ГРМ передбачено. що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить зокрема, наявність несанкціонованого газопроводу.
Отже, порушенням є сама наявність несанкціонованого газопроводу, без доказування чи цей газопровід функціонує та чи був належно приєднаним до газової труби для споживання через нього газу.
З огляду на наведене, суд першої інстанції відхилив заперечення відповідача, що у даному випадку має значення не саме по собі виявлення несанкціонованого газопроводу, а лише доказаний факт його функціонування як газопроводу.
Так, 09.01.2025 під час перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Доступ" (цех випічки хліба та хлібобулочних виробів) за адресою: вул. Промислова, 4, м. Корсунь-Шевченківський, Черкаський район), комісія Черкаської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (у складі начальника відділу дисципліни споживання газу Коханюка В.М., провідного інженера Рибака З.В., провідного фахівця з питань фінансово-економічної безпеки Чайки О.А.) зафіксувала факт несанкціонованого втручання цим споживачем в роботу газорозподільної мережі, про що складено акт про порушення №1.
Згідно з цим актом, під час перевірки на об`єкті відповідача, виявлено самовільно встановлений газопровід і тим самим зафіксовано порушення пункту 1.1 глави 2 розділу XI Кодексу ГРМ.
Перевіркою засвідчено, що на місці манометра перед газовим лічильником змонтовано незаконний газопровід, який відкритим способом, за допомогою гнучкого полівінілхлоридного шлангу під`єднано до існуючої мережі. Встановлено, що мало місце порушення пломбування манометра перед лічильником газу. Манометр демонтовано, а на його місце встановлено несанкціонований газопровід (гнучкий шланг), що проведений в обхід лічильника, в існуючу мережу (пункт 2). Показання лічильника (ЗВТ) на дату складання акта - 230 612,48 м3 (пункт 3).
Акт підписали представники Оператора ГРМ, начальник відділу дисципліни споживання газу Коханюк В.М., провідний інженер Рибак З.В., провідний фахівець з питань фінансово-економічної безпеки Чайка О.А., а також представник відповідача. 
Відповідач ознайомлений з вищезазначеним актом, щодо зазначених порушень не висловив заперечень та підписав акт без зауважень.
Відповідач факт встановлення на його обладнанні несанкціонованого газопроводу, який зафіксовано на фото в ході розгляду справи визнав.
Відповідно до пункту 8 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ, зокрема, акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо нього відповідне рішення.
Згідно з пунктом 10 глави 5 Розділу XI Кодексу ГРМ споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення.
За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи.
У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі.
Відповідно до абзацу 1 пункту 11 глави 5 Розділу XI Кодексу ГРМ, зокрема, за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.
13.01.2025 відбулося засідання комісії з розгляду акта про порушення №1 від 09.01.2025, про що складено протокол №1 засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу ГРМ. Комісією підтверджено порушення споживачем порядку споживання газу шляхом встановлення несанкціонованого газопроводу неприхованим методом, що давало змогу підприємству несанкціоновано споживати газ без обліку. 
За результатами розгляду акта, Комісією позивача ухвалено рішення про його задоволення в повному обсязі, відповідно до порядку, визначеного Кодексом ГРМ, та вирішено здійснити перерахунок об`єму необлікованого природного газу за несанкціоноване втручання в роботу газорозподільної мережі.
Протокол споживачем підписаний із зауваженнями з запереченням щодо правомірності нарахування за визначений період (з 15:00 год 09.07.2024 до 15:00 год 09.01.2025), оскільки Комісія не прийняла до уваги наданий акт останньої перевірки вузла обліку газу від 17.12.2024, наданий споживачем.
На думку споживача, саме з 17.12.2024 до 09.01.2025 і слід проводити донарахування вартості газу.
13.01.2025 позивачем складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, за яким, відповідно підпунктів 2, 3 пункту 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, від донарахованого об`єму природного газу має бути віднятий об`єм природного газу, фактично облікований по споживачу протягом періоду порушення з 15 год. 00 хв. 09.07.2024 до 07 год. 00 хв. 01.01.2025 та обсяг споживання, інформація про який передана на інформаційну платформу Оператора ГТС з метою визначення попередньої щодобової алокації відборів в період з 07 год 00 хв. 01.01.2025 до 15 год 00 хв. 09.01.2025: 234 048 м3 - 12 906,44 м3 - 822,26 м3 = 220 319,10 м3.
Тому, остаточний обсяг необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу за розрахунками позивача складає 220 319,10 м3 по ціні - 17,86274 грн, вартість якого складає 3 935 502,80 грн.
В даному розрахунку номінальна витрата природного газу вказана 53 м3 на годину за даними потужності споживання газу за всім обладнанням відповідача по точці обліку з додатку №4 до договору (печі перелічених модифікацій в кількості 4х шт.). Вказаний режим свого обладнання споживач вказав 24 години на добу.
За доводами позивача, після виявленого порушення і складення висновків комісії, відповідачем частково сплачено кошти в сумі 50 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 13.01.2025 №29.
Таким чином залишок заборгованості відповідача за необлікований (донарахований) обсяг природного газу складає 3 885 502,80 грн, які позивач і просить суд стягнути з відповідача.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови та оцінка аргументів учасників справи
Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши доводи апеляційних скарг, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Так, 09.01.2025 позивачем за участі споживача складено акт про усунення порушення, яким засвідчено, що здійснено припинення газопостачання на об`єкті споживача шляхом перекриття крана на газопроводі-вводі, встановлено заглушку та встановлено номерну пломбу.
Відповідач наявність несанкціонованого газопроводу на території його підприємства не заперечив.
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що матеріали справи та відеофіксація порушення на об`єкті споживача у вигляді несанкціонованого газопроводу, підтверджують порушення відповідачем пункту 1 глави 4 розділу XI Кодексу ГРМ.
Позивач, як Оператор ГРМ, є належним суб`єктом у спірних відносинах для донарахування та стягнення вартості необлікованого газу при виявленні несанкціонованого газопроводу у споживача. 
Відносини оператора газорозподільних систем з суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем регулюються, зокрема, законом України "Про ринок природного газу" від 09.04.2015 №329-VIII, що набрав чинності 01.10.2015, відповідно до якого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1379/27824, затверджено Кодекс ГРМ, який набрав чинності з 27.11.2015, Правилами безпеки систем газопостачання, затвердженими наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 №285, зареєстрованими у Міністерстві юстиції України 08.062015 за №674/27119.
За цими нормами саме Оператор ГРМ, який відповідає за належне функціонування газотранспортної мережі, фіксує порушення (складає акт про порушення), здійснює розрахунок обсягу необлікованого (донарахованого) газу за спеціальною затвердженою методикою, виставляє споживачу рахунок на оплату цього газу.
Якщо споживач добровільно не сплачує донараховану вартість, саме Оператор ГРМ звертається до суду з позовом про її стягнення.
При цьому постачальник газу (комерційна компанія, яка продає газ споживачу) не стягує такі донарахування напряму зі споживача. Це компетенція саме Оператора ГРМ, бо він відповідає за облік, розподіл і контроль несанкціонованих підключень до газотранспортної мережі, за належне функціонування якої він відповідає.
Відповідач такі висновки суду стосовно статусу і прав позивача у спірних відносинах з посиланням на норми чинного законодавства не спростував та не вказав суду на іншого (належного) на його думку, позивача, як стягувача спірних коштів та особи, що фіксує порушення. 
Згідно з Кодексом ГРМ Оператор ГРМ має право, зокрема:
- безперешкодного та безкоштовного доступу на територію та земельну ділянку споживача, де розташована газорозподільна система, та/або газове обладнання споживача, та/або комерційний вузол обліку, для виконання службових обов`язків, передбачених законодавством та договором розподілу;
- перевіряти роботу комерційного вузла обліку (лічильника газу), у тому числі встановленого на об`єкті споживача, у порядку, визначеному Кодексом ГРМ.
Факт існування спорудженого споживачем несанкціонованого газопроводу відповідачем не заперечено та не спростовано, його підтверджено відео та фотофіксацією при складенні акта про порушення від 09.01.2025. Доказів монтажу несанкціонованого газопроводу сторонніми особами, а не споживачем, і поза волею споживача та не на території його відповідальності за газове обладнання, представник відповідача не довів.
Заперечення відповідача, що несанкціонований газопровід не використовувався для споживання газу, або за своїми технічними характеристиками взагалі не мав достатньої пропускної потужності відібрати той обсяг газу, який визначив позивач для донарахування спірних коштів, правомірно відхилені судом першої інстанції з огляду на таке.
Несанкціонований відбір природного газу - це відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу (пункт 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ).
Несанкціоноване втручання в роботу газорозподільної системи - це втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом несанкціонованого відновлення газоспоживання, несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або під`єднання несанкціонованого газопроводу, внаслідок чого порушується нормальний режим роботи ГРМ та/або здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу (пункт 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ).
Відповідно до пункту 1 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 20 до цього Кодексу.
Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що несанкціонований газопровід - це самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником) газу.
Згідно з пунктом 2 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами.
Отже, згідно з чинним законодавством сама по собі наявність несанкціонованого газопроводу вже є порушенням та підставою для відповідальності споживача. 
Сторони не заперечують, що несанкціонований газопровід споруджено споживачем відкритим (неприхованим) способом, що підтверджується також і фото-відео-фіксацією порушення. 
Натомість, згідно з термінологією Кодексу ГРМ приховані заходи - це несанкціоновані заходи, здійснені споживачем чи іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, які неможливо виявити без використання спеціальних технічних засобів, проведення земельних робіт, демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів, часткового чи повного демонтажу ЗВТ або дактилоскопічної експертизи чи перевірки метрологічних характеристик ЗВТ.
Абзацом 1 пункту 4 глави 4 розділу XІ, в редакції постанови НКРЕКП від 11.08.2016 №1418, встановлено порядок визначення необлікованих об`ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим.
Так, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за номінальною потужністю газового обладнання споживача (несанкціонованого споживача) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.
Згідно з термінологією Кодексу ГРМ номінальна потужність газового обладнання - це сумарна об`ємна витрата (споживання) природного газу всього встановленого газового обладнання/устаткування, яка згідно з паспортними даними відповідає номінальному режиму роботи цього обладнання/устаткування;
Щодо обґрунтованості здійснення у акті-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості судом першої інстанції враховано, що відповідно до пункту 2 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об`єм природного газу визначається за номінальною потужністю газового обладнання за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану - з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору - з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення, але не більше ніж за 6 місяців.
Відповідно до пункту 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ розрахунок здійснено за цінами закупівлі природного газу протягом періоду не облікованого природного газу.
Пунктом 12 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ встановлено, що вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в акті-розрахунку від 13.01.2025 позивачем вірно застосовано формулу для визначення вартості не облікованого газу, яка відповідає наведеним положенням чинного законодавства.
При цьому, місцевий господарський суд не погодився із запереченнями відповідача, що у даному випадку слід виходити з фактичних характеристик несанкціонованого газопроводу, його фактичної пропускної спроможності, яка не дозволяє через малий його отвір спожити ту кількість газу, яку розрахунково визначає позивач.
Суд при цьому виходив з того, що такі розрахунки за правилами Кодексу ГРМ проводяться лише у випадку, якщо при порушеннях, визначених в пунктах 1-5 глави 4 розділу XІ Кодексу, неможливо достовірно встановити номінальну потужність газового обладнання (відмова в доступі до об`єкта споживача, газовий відвід без наявного підключеного газового обладнання, несертифіковане обладнання, відсутність заводських паспортів, маркувань тощо), тоді визначення об`єму природного газу здійснюється з урахуванням проміжку часу, за який необхідно визначити об`єм необлікованого природного газу, пропускної спроможності площі отвору, сопла, пальника або газопроводу за формулою, яка наводиться в Кодексі в пункті 6 глави 4 розділу XІ Кодексу, яка включає в себе площу отвору газопроводу або сопла, за окремою формулою; діаметр отвору газопроводу або сопла нестандартного газовикористовуючого обладнання. У разі наявності декількох отворів у газопроводі або сопел загальна площа визначається як сума площ всіх отворів в газопроводі або соплах; надлишковий тиск газу в газопроводі; питомий обсяг газу та інші розрахункові показники. 
Натомість у випадку з відповідачем, номінальна потужність його газоспоживаючого обладнання вказана у додатку до Типового договору (53 м3) з усіма найменуваннями його обладнання, їх кількістю та режиму роботи газового обладнання 24 год. на добу, який склав сам відповідач, як споживач і скріпив своїм підписом та печаткою. 
Однак слід врахувати і доводи відповідача щодо правильності визначення періоду розрахунку, який впливає на складову формули про кількість днів роботи газового обладнання.
За доводами відповідача, слід враховувати лише 23 дня роботи обладнання на повну потужність 24 год/доба в період з 17.12 2024 до 09.01.2025, а не за 180 днів до дня виявлення порушення. 
Так, відповідач вказує і це не заперечено позивачем, що 09.01.2025 - є днем виявлення порушення, коли складено акт про порушення.
Черкаською Філією Товариства з обмеженою відповідальністю "Газородподільчі мережі України" складений акт від 09.01.2025 №1 про порушення в пунктах 2 і 3 якого, серед іншого, указано (точний зміст), що встановлено наявність несанкціонованого газопроводу, а саме порушене пломбування манометра перед лічильником газу. Манометр демонтовано, а на його місце встановлено несанкціонований газопровід (гнучкий шланг), що проведений в обхід лічильника, в існуючу мережу.
Колегія суддів, як і суд першої інстанції, погоджується з доводами відповідача, що в акті №1 не указано кількісних і якісних характеристик "несанкціонованого газопроводу (гнучкого шлангу), що проведений в обхід лічильника, в існуючу мережу", а саме: довжини; діаметру; максимального тиску газу (кг/м2, кг/см2, тобто граничного навантаження), який цей шланг витримує; кількості (міри - м3, см3, тощо) газу, який цей шланг може транспортувати в одиницю часу (добу, час, хвилину, секунду тощо); технічного(их) пристрою(ів), що використовують газ для функціонування, до якого(их) був під`єднаний цей "несанкціонований газопровід (гнучкий шланг)".
Однак у даному випадку позивач вірно використовує формулу для обрахунку кількості несанкціоновано відібраного газу без цих складових щодо пропускної спроможності площі отвору, сопла, пальника або газопроводу. 
До відзиву на позов відповідач подав копії двох актів, які він має лише у телефоні за результатами перевірок працівників за сторони позивача. 
Так, відповідачем подано докази, що 17.12.2024 Черкаська Філія ГРМ, в особі майстра Дем`яненко Н.В., у присутності представника Агрофірми "Доступ" Білан В.В., склала акт від 17.12.2024 перевірки (контрольного огляду) вузла обліку природного газу, яким встановлено, що 17.12.2024 здійснено обстеження вузла обліку природного газу, зафіксовано газоспоживне обладнання у споживача, наявність пломб та їх номерів. Зафіксовано наявний лічильник (ЗВТ) 6М5 6-25, заводський номер 18564, показання лічильника 230 049,92 м3.
З приводу цього акта позивач займає позицію, що він працівниками філії не складався, а відповідач наполягає, що складався і керівник відповідача сфотографував його на телефон. 
В другому акті перевірки №117 від 17.12.2024 зазначено, що під час перевірки, працівниками філії позивача перепломбовано манометр і пломба R 41606765 була знята та встановлена пломба R 40674052.
В цьому ж акті №117 зафіксовані (точний зміст) показники вимірювальних приладів обліку газу на момент відновлення 230 049,92 м3, що повністю відповідає таким же даним з першого акта від цієї ж дати.
Акт №117 від 17.12.2024 підписано і майстром позивача Дем`яненко Н.В. і представником споживача Білан В.В.
Натомість перший акт від 17.12.2024 підписала лише майстер Дем`яненко Н.В. від позивача.
Позивач визнає складення лише акта №117 від 17.12.2024.
Відповідач стверджує, що оригінали обох актів є лише у позивача, а у відповідача є лише їх копії з телефону, які зробив керівник відповідача Рябошапка під час перевірки.
На доказ того, що 17.12.2024 складено обидва акти відповідач просить врахувати, що вони містять підписи майстра позивача Дем`яненко Н.В. та однакову інформацію про пломби і показники лічильника газу. 
Відповідач наголошує, що складенням акта №117 від 17.12.2024 Філія позивача установила обставину, що 17.12.2024 на газовій мережі внутрішнього газопостачання ТОВ АФ "Доступ" був установлений манометр, який опломбований пломбою R 41606765, яка 17.12.2024 знята та замість неї встановлена пломба R 40674052. Зафіксовано точні показники спожитого газу вимірювальними приладами - 230 049,92 м3.
При цьому, слід вважати, що станом на цю дату 17.12.2024 не існувало як такого "встановленого замість цього манометра несанкціонованого газопроводу (гнучкого шлангу), що проведений в обхід лічильника, в існуючу мережу" і саме тому несанкціонований газопровід не був зафіксований працівниками позивача.
За змістом підпункту 1) пункту 1 глави 2 розділу XI Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить зокрема, наявність несанкціонованого газопроводу.
В пункті 1 глави 4 розділу XI Кодексу ГРМ вказано, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за номінальною потужністю газового обладнання споживача (несанкціонованого споживача) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.
З огляду на це відповідач доводить, що у відносинах сторін на підставі складених Філією ГРМ акта перевірки (контрольного огляду) вузла обліку газу і акта №117 про перепломбування засобів вимірювальної техніки та інших приладів на вузлі обліку, день 17.12.2024 - є днем останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки).
Відповідач вважає, що саме від цього дня 17.12.2024 і до моменту виявлення порушення 09.01.2025 і слід проводити розрахунки вартості донарахування газу. 
Позивач визнає лише складення акта №117 від 17.12.2024.
Щодо оцінки даної обставини та питання визначення дати "останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки)" судом встановлено наступне.
В пункті 1 глави 4 розділу XI Кодексу ГРМ вказано, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ розрахунок об`єму не облікованого природного газу здійснюється за номінальною потужністю газового обладнання споживача (несанкціонованого споживача) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.
Сторони в ході розгляду справи притримувалися різних точок зору, яким чином фіксується контрольне зняття показань лічильника (контрольний огляд вузла обліку або його перевірки).
Позивач не визнав складення його працівником майстром СОПГ Дем`яненко Н.В. 17.12.2024 акта б/н перевірки (контрольного огляду) вузла обліку газу.
Також позивач вважає, що даний акт не може бути тим актом перевірки, який має бути складеним для врахування його відомостей при застосуванні пункті 1 глави 4 розділу XI Кодексу ГРМ.
Позивач вважає, що навіть за формою цей акт не відповідає вимогам чинного законодавства. Так, за доводами позивача, такий акт має складатися на бланку, який подано для зразка у справу.
Натомість представник відповідача зауважив, що обидва ці документи мають ті самі відомості, хоча і різне розташування на аркуші.
Позивач не довів, що чинним законодавством прямо визначено, що контрольне зняття показань лічильника (контрольний огляд вузла обліку або його перевірки) має фіксуватися актом за формою, яка затверджена в установленому порядку. 
Відповідач слушно зауважив, що обидва акта мають назву Акт перевірки (контрольного огляду) вузла обліку газу. 
В текстах обох актів вказано, що працівниками сторони позивача здійснюється "обстеження вузла обліку природного газу" (і наводиться перелік ЗВТ). 
Обидва акта передбачають фіксацію показників лічильника газу на дату їх складення. 
Отже, суд погоджується з доводами відповідача, що акт б/н від 17.12.2024 перевірки (контрольного огляду) вузла обліку газу є належним документом, який фіксує проведення такого контрольного огляду вузла обліку газу. 
Суд також погоджується з доводами відповідача, що у справі є належні докази для доведення того факту, що даний акт все ж складався представниками сторони позивача.
Відповідач письмово звернувся до Філії ГРМ з листом від 20.01.2025 №1 про неврахування зазначених в акті перевірки і акті №117 відомостей про перевірку (контрольний огляд) вузла обліку природного газу і перепломбування манометра.
Філія ГРМ у відповіді від 30.01.2025 №ЧкФ/100/32.01-ВИХ-412-25 заперечила проведення перевірки (контрольного огляду) вузла обліку природного газу і складання акту перевірки.
Тому відповідач письмово звернувся до НАК "Нафтогаз України" з листом від 04.02.2025 №8 про протиправні дії Філії ГРМ щодо неврахування зазначених в акті перевірки і акті №117 відомостей про перевірку (контрольний огляд) вузла обліку природного газу і перепломбування манометра.
НАК "Нафтогаз України" лист Агрофірми від 04.02.2025 №8 скерувала до ГРМ і ТОВ "Газорозподільні мережі України" у відповіді від 21.02.2025 №625/25.5-25 повідомила Агрофірму про ретельну перевірку наведених у листі від 04.02.2025 №8 відомостей.
НАК "Нафтогаз України" у відповіді від 07.04.2025 №3/5-1083/1.13-25 поінформувало відповідача про отримання від ТОВ "Газорозподільні мережі України" документа про проведення службової перевірки за листом Агрофірми від 04.02.2025 №8 і вказало, що за її результатами встановлено, зокрема, незаконність рішення комісії про задоволення акта про порушення від 09.01.2025 №1 та визначення періоду для донарахування, всупереч пункту 1 глави 4 Розділу XI Кодексу ГРМ, за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника, тобто з 17.12.2024.
На цій підставі відповідач наголошує, що саме з 17.12.2024 до 09.01.2025, є належним періодом розрахунку об`єму необлікованого природного газу для його стягнення за даним позовом.
На виконання вимог суду позивачем надано в справу Висновок за результатами службової перевірки від 06.03.2025 року.
За відомостями з висновку, складеного Робочою групою з проведення службових перевірок:
- позивач посилається на положення на абзаців 28, 29 пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ про те, що контрольне зняття показань ЗВТ - це фіксація показань ЗВТ, зокрема лічильника газу, споживача представником оператора газорозподільної системи у відомості про контрольне зняття показань ЗВТ, або акті про контрольне зняття показань ЗВТ, або розрахунковій книжці, абонентській картці обліку газу тощо, які підтверджуються особистим підписом споживача (власника або наймача) об`єкта або уповноваженої ним особи;
- контрольний огляд вузла обліку - це виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності ЗВТ (корпусу, скла, кріплення, з`єднання тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та наявності відбитків їх тавр, зняття показань ЗВТ, а також з метою виявлення без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів несанкціонованого втручання в роботу ГРМ та/або ЗВТ/лічильника газу;
- відповідач надав обидва акта комісії для огляду і згідно з отриманими комісією пояснень від майстра Дем`яненко Н.В., такий акт не складався і огляд не проводився і яким чином цей акт потрапив до споживача вона пояснити не може. В період шести місяців до виявлення порушення 09.01.2025 перевірки на об`єкті відповідача не проводилися. Дем`яненко Н.В. як член комісії взяла участь у роботі Комісії по розгляду акта про порушення від 09.01.2025 і приймала рішення про задоволення акта про порушення в повному обсязі. Дем`яненко Н.В. зауважила, що в її обов`язки не входило здійснення контрольного огляду вузла обліку, фото-відеофіксації для підтвердження складення акта не проводилося, однак Дем`яненко Н.В. відмовилася пройти опитування з використання поліграфа (сторінки 4, 5 Висновку); 
- аналогічні пояснення надав і Рибак З.В., який також відмовився від проходження опитування за допомогою поліграфа (сторінки 5, 6 Висновку); 
- вказано, що 17.12.2024 на об`єкт відповідача виїхали для огляду фактично встановленого газоспоживаючого обладнання працівники підрозділу позивача Коханюк В.М. , Рибак З.В. , Чайка О.А . Вони помітили, що пломбувальний дріт на одному з манометрів був у провислому стані, тому було викликано Дем`яненко Н.В. для його перепломбування і нею складено акт перепломбування №117 від 17.12.2024 (сторінка 5 Висновку); 
- робочою групою, яка склала Висновок, вказано, що згідно положень Кодексу ГРМ оператор ГРМ та споживач мають право здійснювати перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо відповідності умовам експлуатації та узгоджені проектній документації чи умовам договору, працездатність та придатність ЗВТ до застосування (пункт 1 глави 9 розділу Х Кодексу ГРМ). Перевірка комерційного ВОГ здійснюється у будь-який час доби та в присутності споживача. Відповідно до пункту 4 глави 9 розділу Х Кодексу, Оператор ГРМ при проведенні контрольного огляду вузла обліку має право оглядати комерційний ВОГ та його складові на предмет відсутності ознак пошкодження ЗВТ, несанкціонованого втручання, несанкціонованого газопроводу. Згідно з пунктом 6 глави 9 розділу Х Кодексу ГРМ за підсумками перевірки комерційного ВОГ та за відсутності зауважень представника Оператора ГРМ на місці перевірки має бути складений відповідний акт обстеження/акт контрольного огляду вузла обліку по одному екзм. для кожної сторони, що має бути підписаний споживачем (сторінка 9 Висновку); 
- за висновками Робочої групи, у ситуаці., що виникла у споживача, яка потребувала усунення провисання пломбувального дроту на манометрі і виклику майстра Дем`яненко Н.В. , працівниками філії позивача мало бути складено акт обстеження/акт контрольного огляду вузла обліку, а у разі виявлення порушення має складатися відповідний акт про порушення (сторінка 10 Висновку);
- Робоча група не погодилася із запереченнями, що працівники філії позивача не мають права проводити контрольний огляд вузла обліку газу, оскільки саме на начальника відділу дисципліни споживання газу філії Коханюка В.М. покладено обов`язок організувати та контролювати роботу відділу щодо проведення перевірок комерційного вузла обліку (лічильника газу) та перевірки показань лічильників газу (сторінка 10 Висновку); 
- Робоча група звертає увагу, що оскільки в акті №117 від 17.12.2024 з підписами майстра Дем`яненко Н.В. вказано ту саму кількість спожитого газу, що і в спірному акті - 230 049,92 м3, то це свідчить про те, що фактично огляд вузла обліку природного газу все таки було здійснено і цей факт має юридичні наслідки - він мав бути врахований комісією при здійсненні розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу (сторінка 10 Висновку); 
- у Висновку фактично також вказано (пункту 4 Пропозицій), що період донарахування обсягу газу має починатися з 17.12.2024 (як дня останнього контрольного зняття показань лічильника);
Крім того, відповідач звертає увагу, що на відеофіксації від 09.01.2025 показники лічильника газу приблизно відповідають тим, які зафіксовані в акті від 17.12.2024.
Таким чином, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, що 17.12.2024 працівниками філії позивача на об`єкті відповідача складено акт перевірки (контрольного огляду) вузла обліку газу і тому саме з дати його складення і слід обраховувати період розрахунку вартості донарахування газу, за який стягуються спірні кошти з відповідача за позовом у справі. 
Відповідач доводить, що за строк 01.01.2024-31.12.2024 Агрофірма використала 31904,5 м3 природного газу на загальну суму 551 622,21 грн, що підтверджується актами приймання-передачі, рахунками на оплату і фінансовими документами (платіжними інструкціями) про розрахунок за газ.
Отже середньодобова кількість використаного газу є 85,764783 м3.
Ураховуючи середньодобове використання газу (85,764783 м3), за період 17.12.2024-09.01.2025, тобто 24 послідовних календарних днів, використано 2 058,3547 м3 природного газу на суму 36 767,85 грн.
Сплативши на користь позивача 50 000,00 грн платіжною інструкцією від 13.01.2025 №29 з призначенням платежу "за необлікований (донарахований) обсяг природного газу згідно рахунку №515 від 13.01.2025" відповідач вважає, що він повністю сплатив за донарахований газ, вартість якого є предметом спору у справі.
Відповідач посилається, що позивач не доказав, що газова мережа зовнішнього газопостачання до газової мережі внутрішнього газопостачання Агрофірми "Доступ" не була обладнана контрольним (резервним) вузлом обліку природного газу за допомогою якого можливо точно установити об`єм необлікованого газу, який використала Агрофірма у разі такого необлікованого відбору з газової мережі внутрішнього газопостачання.
Однак суд вже обґрунтував, що у разі виявлення порушення у вигляді несанкціонованого газопроводу, формула розрахунку для донарахування вартості газу включає в себе такий показник, як номінальна витрата природного газу, яка у відповідача становить 53 м3 за показниками потужності всього обладнання, який заявив сам же споживач у додатку до Типового договору розподілу природного газу.
Також і факт усунення порушення на об`єкті споживача (в пункті 4 акта №1 указано про усунення порушення на дату (09.01.2025) складання цього акта, а саме: перекрито, встановлено заглушку та опечатано вхідну засувку за територією споживача), не звільняє відповідача від сплати коштів вартості донарахованого газу за виявлене порушення.
Колегія суддів вважає, що позивач, дотримуючись вимог чинного законодавства, яким врегульовано відносини Оператора ГРМ та суб`єктів ринку природного газу, правильно застосував формулу розрахунку за не облікований газ і відступати від її складових частин, як це пропонує зробити відповідач на основі лише технічних параметрів газопроводу, не можна.
Стаття 509 ЦК України містить положення, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Однак, Кодекс ГРМ є спеціальним законодавством у сфері відносин із постачання та споживання газу. Кодекс ГРМ деталізує та конкретизує положення ЦК України, встановлюючи специфічні правила та порядок взаємодії між споживачами та операторами ГРМ. Він регулює, зокрема, технічні аспекти газопостачання, процедури приєднання до мереж, права та обов`язки сторін у разі виявлення порушень, наслідки виявлених порушень, порядок припинення розподілу газу.
Станом на час вирішення спору Кодекс ГРМ, який затверджено постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494 не скасовано.
Положення Кодексу ГРМ повинні бути застосовані у даному випадку як спеціальне законодавство, і протилежні доводи відповідача з даного питання правомірно відхилені судом першої інстанції, зокрема, і щодо недотримання при розрахунках позивача принципів цивільного законодавства про добросовісність, розумність та справедливість зобов`язання. 
Однак з розрахунками позивача, які наведено у позові, суд не погоджується і вважає, що повинна бути врахована позиція відповідача, щодо періоду розрахунку не за 180 днів, а лише за 23 дня, що передували даті виявлення порушення (09.01.2025) від дати останньої контрольної перевірки вузла обліку газу 17.12.2024 щодо фактичного проведення якої суд вже виклав свої обґрунтування.
Тому кількість несанкціонованого газу по відповідачу (по формулі) у колонці 3 акта-розрахунку від 13.01.2025 слід брати 29 256 м3 (53 м.куб (номінальні витрати по потужності обладнання) х 24 год/доба х 23 дня).
В акті розрахунку позивач зменшив зафіксований приладами обліку споживача газ в період з 09.07.2025 до 09.01.2025 року (12906,64 та 822,26).
Однак за вказаний період беремо лише 23 дня, із застосуванням середньоарифметичного розрахунку: (12906,64 м3 + 822,26 м3) : 180 х 23 = 1754,25 м3.
Даний показник суд першої інстанції брав саме за середньоарифметичним математичним значенням, оскільки з урахуванням заперечень відповідача, суд не прийняв для оцінки, в якості доказів у справу додатки до пояснень позивача від 03.09.2025 у вигляді Добових звітів газоспоживання за 17.12.2024 і не отримував від сторін такі ж відомості за весь період з 17.12.2024 до 09.01.2025 (за 23 дня), що дало б можливість найточнішим способом встановити кількість спожитого газу по об`єкту відповідача, який треба виключити з розрахунків для встановлення залишкової кількості спірного несанкціонованого газу. 
Отже, належний розрахунок за позовом є таким: (29 256 м3 - 1754,25 м3) х 17,86274 грн (ціна закупівлі природного газу) = 491 256,61 грн.
З цієї суми слід виключити вже сплачені відповідачем 50 000,00 грн.
Таким чином, до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить лише 441 256,61 грн вартості не облікованого (донарахованого) газу за вчинене порушення.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду, що заявлена позовна вимога про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в розмірі 3 885 502,80 грн підлягає частковому задоволенню на суму 441 256,61 грн за період з дати останньої перевірки (контрольного огляду) вузла обліку газу у відповідача від 17.12.2024 і до часу виявлення порушення 09.01.2025.
При цьому, на підставі частини 9 статті 129 ГПК України, враховуючи вину відповідача у виникненні спору та допущене ним порушення зі спорудження несанкціонованого газопроводу, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується судова колегія, що з відповідача на користь позивача належить стягнути 46 626,03 грн на відшкодування сплаченого судового збору повністю.
Щодо додаткового рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 у справі №925/430/25 колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Так, дослідивши заяву відповідача про розподіл судових витрат на професійну правову допомогу, заперечення позивача та матеріали справи, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, що в задоволенні заяви відповідача слід відмовити повністю, з огляду на таке.
Згідно з частиною 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до частин 2, 3 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу відповідач надав договір про надання правничої допомоги адвоката від 13.05.2025, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Доступ" та адвокатом Нестеренком Олегом Федоровичем, платіжну інструкцію від 28.05.2025 №532 на суму 50 000,00 грн, розрахунок судових витрат, акт за результатами надання правничої допомоги адвоката від 08.10.2025.
Згідно з частинами 1, 2 статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Пунктом 4.1 договору про надання правничої допомоги від 13.05.2025 встановлено, що гонорар (винагорода ) за надання правничої допомоги і суді першої інстанції є фіксованим і становить 50 000,00 грн.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 у справі №925/430/25 позов задоволено частково.
Однак, сплачені позивачем втрати судового збору повністю покладено на відповідача, як на особу, через неправильні дії якої виник спір (частина 9 статті 129 ГПК України).
Відповідно до частини 9 статті 129 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції виходив з такого самого принципу, оскільки рішенням суду встановлено вину відповідача у допущеному порушенні та у виникненні спору, тому слід покласти на відповідача всі понесені ним витрати на професійну правничу допомогу повністю. З такими висновками також погоджується судова колегія.
Інші доводи апеляційних скарг взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.
Згідно з частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.
При ухваленні даної постанови судом апеляційної інстанції надані вичерпні відповіді на доводи апелянтів, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до частини 2 статті 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, виходячи з фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про часткове задоволення позову та відмову у задоволенні заяви відповідача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Частиною 1 статті 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 та додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 у справі №925/430/25 ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Черкаської філії та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Доступ" задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат
Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 у справі №925/430/25, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на скаржників.
Розподіл судових витрат у зв`язку з розглядом апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 у справі №925/430/25 судом не здійснюється, оскільки сплата судового збору за подання апеляційної скарги на додаткове рішення Законом України "Про судовий збір" не передбачена.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Черкаської філії та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Доступ" на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 та на додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 у справі №925/430/25 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 у справі №925/430/25 залишити без змін.
3. Додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 у справі №925/430/25 залишити без змін.
4. Судові витрати за розгляд апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Черкаської філії та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Доступ" на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 у справі №925/430/25 покласти на скаржників.
5. Матеріали справи №925/430/25 повернути до Господарського суду Черкаської області.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано - 02.03.2026.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло 

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов