Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А

06 квітня 2026 року        м. Рівне

Справа № 569/23807/25
Провадження № 33/4815/490/26

Суддя Рівненського апеляційного суду – Полюхович О.І.,
з участю: секретаря судового засідання – Міщук Л.А.
захисника – Бохонковича В.Є.
представника митниці – Ступака А.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника Рівненської митниці Ступака А.В. на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2026 року відносно ОСОБА_1 , –

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2026 рокузакрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 472 МК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Товар, вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил № 0137/UA204000/2025 від 29.05.2025 року, а саме бувші у вжитку стільці дерев`яні з м`якою поверхнею для сидіння в кількості 9 шт., крило нове переднє праве до транспортного засобу маркування на упаковці 95-N2-02 "Polcar" в кількості 1 шт., 4 банки "Ariel" 4500 мл., бампер передній бувший у вжитку до автомобіля Шевролет маркування на наклейці ВС01924522 в кількості 1 шт. – повернуто власнику - ОСОБА_2 у встановленому законом порядку, без стягнення витрат за зберігання на складі митниці, після набрання постановою законної сили.
З протоколу про порушення митних правил від 29.05.2025 року № 0137/UA204000/2025, вбачається, що 28.05.2025 року на митний пост «Дубно» Рівненської митниці декларантом ТОВ «КАСТОМЛІНК АВТОСОЛЮШН» громадянином України ОСОБА_1 для цілей митного оформлення товару «вантажний автомобіль марка «VOLKSWAGEN», модель «CRAFTER», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 » було подано в електронному вигляді митну декларацію типу ІМ40ДЕ №25UA204080005112U4.
У графі 31 митної декларації типу ІМ40ДЕ №25UA204080005112U4, декларант ОСОБА_1 заявив наступну інформацію про товар, який підлягає митному оформленню, а саме: Автомобіль вантажний б/в, призначений для перевезення вантажів по дорогах загального користування, марки «VOLKSWAGEN», модель «CRAFTER», календарний рік виготовлення: 2019, модельний рік виготовлення: 2019, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , тип кузова: фургон ізотермічний з холодильним обладнанням; тип двигуна: дизельний; робочий об?єм: 1968 см. куб.; потужність: 130 кВт; номер двигуна: невизначений; колісна формула: 4х2; кількість місць, включаючи водія - 3; вантажопідйомність: 1265 кг; маса в разі повного навантаження: 3500 кг; категорія ТЗ за документами виробника: N1; виготовлений на базі вантажного автомобіля; Виробник: «VOLKSWAGEN», DE; Торговельна марка - «VOLKSWAGEN»; Автомобіль після ДТП, пошкоджено: передній бампер, капот, передня права фара, середні праві двері, задні крила. Спрацювали подушки безпеки.
Для проведення митного оформлення автомобіля декларант ОСОБА_1 подав наступні документи: документ купівлі-продажу (Invoice) №20250811544 від 27.05.2025 року та документ про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 02.08.2019 року, у яких зазначено інформацію лише про транспортний засіб та його вартість.
Посадовими особами Рівненської митниці на виконання службової записки управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Рівненської митниці від 28.05.2025 року №20/20/4619, у відповідності до вимог ст. 338 МК України проведено переогляд легкового автомобіля марка «VOLKSWAGEN», модель «CRAFTER», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , оформленого за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №25UA204080005112U4 від 28.05.2025 року. В результаті проведеного переогляду транспортного засобу встановлено, що крім задекларованого у митній декларації типу ІМ40ДЕ №25UA204080005112U4 знаходяться наступні товари: 9 бувших у вжитку стільців дерев?яних з м?якою поверхнею для сидіння, крило нове переднє праве до транспортного засобу маркування на упаковці 95-N2-02 "Polcar", 4 (чотири) 4500 мл. банки «ARIEL», бампер бувший у вжитку передній до автомобіля Шевролет маркування на наклейці BС01924522. Даний факт зафіксовано у Акті митного огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 29.05.2025 року.
Виявлені під час огляду товари, декларант ТОВ «КАСТОМЛІНК АВТОСОЛЮШН» громадянин ОСОБА_1 не заявив у митній декларації типу ІМ40ДЕ №25UA204080005112U4 від 28.05.2025 року під час митного оформлення вищезазначеного транспортного засобу.
Диспозицією ст. 472 МК України передбачено відповідальність за недекларування товарів, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов?язковому декларуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення , які переміщуються через митний кордон України.
Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Відповідно до МК України (підпункти 5.а, 5.б, 5.г ч. 8 ст. 257), декларант зобов`язаний вносити до митної декларації відомості про товари, його найменування, торговельний опис, кількість, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар, а також код товару згідно з УКТЗЕД.
Відповідно до пунктів 1 та 3 ч. 1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом, надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей. Згідно з ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Перед подачею митної декларації відповідно до ч. 2 ст. 266 МК України декларант має право з дозволу митного органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах. Однак, декларант ТОВ «КАСТОМЛІНК АВТОСОЛЮШН» громадянин ОСОБА_1 не скористався наданим правом на здійснення фізичного огляду з метою встановлення точних та достовірних відомостей про товар.
Таким чином, декларантом ТОВ «КАСТОМЛІНК АВТОСОЛЮШН» громадянином ОСОБА_1 не дотримано вимоги ст.ст. 257, 266 МК України, що в подальшому призвело до незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари (9 бувших у вжитку стільців дерев`яних з м`якою поверхнею для сидіння, крило нове переднє праве до транспортного засобу маркування на упаковці 95-N2-02 "Polcar", 4 (чотири) 4500 мл. банки "ARIEL", бампер бувший у вжитку передній до автомобіля Шевролет маркування на наклейці ВС01924522) наявні у вищезазначеному транспортному засобу, які підлягають обов?язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
Не погоджуючись з постановою суду представником Рівненської митниці Ступаком А.В. подано апеляційну скаргу, в якій він просить постанову місцевого суду скасувати, винести постанову про притягнення до відповідальності громадянина України ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та застосувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів (12372 грн.) з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил.
Вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки зазначеним обставинам, що призвело до неповного з`ясування фактичних даних справи та невідповідності висновків суду встановленим обставинам, у зв`язку з чим постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що декларантом не виконано обов`язку щодо повного та достовірного декларування товарів, оскільки частина товарів, виявлених під час митного огляду, не була заявлена у митній декларації. Наголошує, що такі дії є порушенням вимог митного законодавства, зокрема щодо обов`язку зазначення точних відомостей про наявність, найменування та кількість товарів.
Вказує, що відповідно до положень МК України декларант зобов`язаний подати митному органу повні та достовірні відомості про товари, які переміщуються через митний кордон України, а також забезпечити їх належне декларування. При цьому відповідальність за подання недостовірних або неповних даних покладається саме на декларанта.
Доводить, що незаявлення товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, незалежно від причин такого незаявлення. Додатково звертає увагу, що декларант мав право здійснити попередній фізичний огляд товарів для перевірки їх відповідності супровідним документам, однак цим правом не скористався.
Заслухавши доводи представника митниці Ступака А.В. на підтримання апеляційної скарги, думку захисника Бохонковича В.С. про залишення постанови суду без змін, перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 487 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно законодавства України про адміністративні правопорушення.
Згідно ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним з завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Статтею 489 МК України встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, які мають значення для справи.
Вказані вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції були дотримані.
Під час апеляційного розгляду представник митниці Ступак А.В. вказав, що незаявлення товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, незалежно від причин такого нез`явлення. Зазначив, що декларант мав право здійснити попередній фізичний огляд товарів для перевірки їх відповідності супровідним документам, однак цим правом не скористався.
Захисник Бохонкович В.С. у ході апеляційного розгляду зазначив, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення. Вказав, що ОСОБА_3 не може нести відповідальність за дії водія ОСОБА_2 .. 
Згідно зі ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 472 МК України недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України тягне за собою накладення штрафу в розмірі від 50 до 100 відсотків вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів або без такої.
Основним безпосереднім об`єктом правопорушення за даною нормою закону є встановлений порядок переміщення товарів та ТЗ через митний кордон України, а об`єктивною стороною є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, активна поведінка (вчинок) особи.
Суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.
Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
Таким чином, обов`язковою кваліфікуючою ознакою складу даного адміністративного правопорушення є умисел на його вчинення.
Відтак, підставою для складання протоколу про порушення митних правил є наявність усіх елементів складу. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.
Відповідно до ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби, комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон.
Статтею 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Декларант зобов`язаний вносити до митної декларації відомості про товари, його найменування, кількість, торговельний опис, виробника, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар, а також код товару згідно з УКТ ЗЕД, вартість товару, тощо.
Відповідно до п. 5 ч. 8 ст. 257 МК України декларант зобов`язаний внести до митної декларації відомості про товари, зокрема, найменування, торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати кількість та митну вартість тощо.
Згідно із ч. 1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 МК України перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу митного органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.
Згідно з ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Таким чином, обов`язковими елементами складу зазначеного правопорушення є не лише факт незаявлення товарів, але й встановлення вини особи, а також її обов`язку та фактичної можливості подати достовірні відомості про такі товари.
Доводи апеляційної скарги про те, що сам факт виявлення незадекларованих товарів у транспортному засобі автоматично утворює склад адміністративного правопорушення, є безпідставними, оскільки ґрунтуються на формальному тлумаченні норми закону без урахування обов`язкових елементів складу правопорушення, визначених ст. 458 МК України та загальними принципами адміністративної відповідальності.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у межах даного провадження не доведено наявності суб`єктивної сторони правопорушення у діях декларанта, оскільки матеріали справи не містять доказів обізнаності ОСОБА_1 про наявність незадекларованих товарів або наміру їх приховати.
Пояснення водія транспортного засобу ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах справи, свідчать про самостійне розміщення ним додаткових товарів без повідомлення декларанта ОСОБА_1 та без внесення відповідних відомостей до товаросупровідних документів (а.с. 13). Такі обставини виключають можливість покладення на декларанта відповідальності за дії іншої особи, яка фактично здійснювала переміщення та завантаження товару. 
Доводи представника митниці щодо порушення декларантом обов`язку подання повних та достовірних відомостей та невикористання права на попередній огляд товарів не можуть бути підставою для висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення та не враховують, що обов`язок декларування обмежується відомостями, які декларант має або об`єктивно може отримати від сторін зовнішньоекономічної операції. Норми митного законодавства не встановлюють обов`язку декларанта забезпечувати фізичний контроль завантаження транспортного засобу за відсутності доступу до товару. 
Право декларанта на огляд товарів, передбачене ч. 2 ст. 266 МК України, є диспозитивним і не може тлумачитися як безумовний обов`язок, невиконання якого автоматично утворює склад правопорушення. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди з правовою оцінкою встановлених обставин, однак не містять нових даних, які б спростовували висновки суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив матеріали справи, правильно встановив фактичні обставини та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 472 МК України.
Керуючись ст. 6 ЄКПЛ, ст. 294 КУпАП, суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2026 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника Рівненської митниці Ступака А.В. – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович