Справа № 717/442/26
Номер провадження 3/717/214/26

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2026 року      селище Кельменці
Суддя Кельменецького районного суду Чернівецької області Кудиба З. І., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у декретній відпустці, 
ВСТАНОВИЛА:
До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 188994 з доданими до нього матеріалами, складений стосовно ОСОБА_1 , у якому зазначено, що 15 січня 2026 року о 16:07 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вона ухилялася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо створення належних умов для життя та виховання свого неповнолітнього сина — ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Встановлено, що 15 січня 2026 року о 16 годині 07 хвилин ОСОБА_2 , перебуваючи в приміщенні магазину «СООР Маркет», розташованого за адресою: вул. Бессарабська, буд. 39-А, селище Кельменці, умисно вчинив дрібне викрадення товару на суму 75 грн 49 коп., чим порушив вимоги статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Таким чином, ОСОБА_1 порушила вимоги частини другої статті 150 Сімейного кодексу України щодо обов`язку батьків створювати належні умови для життя та виховання дітей.
У матеріалах справи наявна письмова заява ОСОБА_1 , у якій вона просить розглянути справу за її відсутності та повністю визнає свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та доданими до нього матеріалами.
Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для справи.
Згідно зі статтею 252 КУпАП, орган або посадова особа, що розглядає справу, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Відповідно до частини першої статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає за ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення належних умов життя, навчання та виховання дітей.
Об`єктивна сторона правопорушення полягає в ухиленні ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо створення належних умов для життя та виховання неповнолітнього сина, що призвело до вчинення ним адміністративного правопорушення.
Відповідно до частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на уповноважених осіб, визначених статтею 255 КУпАП.
Згідно зі статтями 19 та 62 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно зі статтею 22 КУпАП адміністративне стягнення має бути пропорційним характеру та наслідкам вчиненого правопорушення. При визначенні виду та розміру стягнення суд враховує особу правопорушника, характер і наслідки правопорушення, наявність пом`якшуючих обставин, зокрема визнання вини та щире каяття, а також мету адміністративного провадження — виховання особи та запобігання вчиненню нових правопорушень.
У даній справі ОСОБА_1 повністю визнала свою вину та щиро розкаялася у вчиненому. Встановлено, що вчинене правопорушення не спричинило істотних негативних наслідків, а системної загрози життю та здоров`ю дитини не встановлено.
Враховуючи характер правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, наявність пом`якшуючих обставин, суд доходить висновку, що застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу є достатнім, пропорційним та відповідає цілям адміністративного впливу.
Керуючись статтями 22, 184, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, притягнутою до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання її до Кельменецького районного суду Чернівецької області.

Суддя          Кудиба З. І.