Справа № 159/3702/25  Провадження №33/802/182/26 	Головуючий у 1 інстанції:Губар В. Є. 	
	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2026 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря судових засідань Зубрицької А.М., захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Сіренка М.Ю. (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Сіренка М.Ю., подану в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , відомості про місце роботи відсутні, на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 січня 2026 року, 
В С Т А Н О В И В
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 27 травня 2025 року о 18 год 58 хв, на перехресті вул. вул. Незалежності-Володимирська-Брестська, керувала транспортним засобом марки «Mazda CX7» д.н.з. НОМЕР_2 із з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовилася чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі–ПДР).
Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції, захисник Сіренко М.Ю. подав апеляційну скаргу, у якій вказує на її незаконність. Стверджує, що у матеріалах даної справи відсутні докази у підтвердження того, що ОСОБА_1 , у розумінні положень п. 1.10 ПДР, за обставин місця та часу, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно неї, перебувала у статусі водія, оскільки належний їй транспортний засіб перебував у нерухомому стані. Установлення суддею даного факту має суттєве значення для подальшої правової кваліфікації дій особи яка, не зобов`язана проходити відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння. Покликаючись на викладене, вважає, що сторона обвинувачення не надала суду беззаперечних доказів її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим, просить постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 січня 2026 року скасувати, а провадження по даній справі стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника – адвоката Сіренка М.Ю., доходжу такого висновку. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом було дотримано. 
Відповідно до 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
?Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно із п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). 
У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.
Так вина ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 343518 від 27 травня 2025 року, у якому зафіксовано наявні у неї ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема: запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, а також відмову від проходження такого огляду, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у найближчому лікувальному закладі, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому продубльовано ознаки такого стану та зафіксовано відмову від проходження такого огляду; направленням на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до Ковельського МТМО від 27 травня 2025 року; частково даними довідки старшого інспектора ВОНС в м. Ковель УПП у Волинській області ДПП старшого лейтенанта поліції Олександра ТАРАНА, згідно якої, у відповідності до бази даних ІТС «ІПНП», ОСОБА_1 отримувала посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 03 квітня 2024 року та не являється позбавленою права керування транспортним засобом, що цілком підставно було ураховано суддею при накладенні на неї безальтернативного виду адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, а також відеозаписами із нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції та відео реєстратора службового автомобіля, якізначаться як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення та, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення, не містить ознак монтажу чи інших недоліків, з достатньою повнотою убачаються детальні обставини вчинення ним даного адміністративного правопорушення.
Так, основні мотиви незгоди із постановою судді першої інстанції, захисником зводяться до заперечення ним факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, тобто її перебування у статусі водія. 
Однак, як слушно зазначено суддею та стверджується безпосередньо дослідженими у судовому засіданні відеозаписами, на них зафіксовано рух транспортного засобу марки Mazda CX7» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням останньої на проїзній частині з увімкненим аварійним сигналом (18:58 27 травня 2025 року), о 19:01 даний транспортний засіб стоїть припаркований на автомобільній зупинці на вул. Незалежності у м. Ковель, а 19:02 повертає праворуч на парковий майданчик, навпроти парку, куди також фактично слідом під`їжджає службовий автомобіль поліцейських.
Послідовність відображених на них подій, показники таймерів, «поза розумним сумнівом» спростовують усі твердження захисника про недоведеність факту керування  ОСОБА_1 транспортним засобом, за обставин місця та часу, зазначених у складеному стосовно неї протоколі про адміністративне правопорушення, яка зазначений факт, також не оспорювала на місці зупинки, про будь – які технічні несправності транспортного засобу, поліцейським не повідомляла.  
Натомість, наявні у справі докази, беззаперечно підтверджують факт її перебування у статусі водія, а відтак і належного суб`єкта відповідальності за вчинення нею адміністративного правопорушення. передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
І саме із такою оцінкою фактичних обставин вчиненого, погоджується і апеляційний суд.
Досліджені файли, попри доводи апеляційної скарги, не викликають сумніву у достовірності відображених на них подій, не заперечуються, як захисником, так і самою  ОСОБА_1 та із достатньою повнотою підтверджують законність вимоги поліцейського про проходження нею, як водієм з ознаками такого стану, огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу під її керуванням, так і у найближчому закладі охорони здоров’я.
З урахуванням обставин, які визнані судом доведеними та вимог ст. 252 КУпАП, погоджуюсь із висновком поліцейських, який підтверджений суддею, про доведеність факту наявності у діях  ОСОБА_1 порушень Правил дорожнього руху, що зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме п. 2.5 ПДР України - відмова особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження, відповідно до установленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, правильними.
Тому, апеляційна скарга захисника Сіренка М.Ю. підлягає залишенню без задоволення. а постанова судді першої інстанції – без зміни. 
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу захисника Сіренка М.Ю., подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 січня 2026 року стосовно ОСОБА_1 – без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: