Справа № 446/1751/24 Головуючий у 1 інстанції: Котормус Т. І. 
Провадження № 22-ц/811/2750/25 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

05 березня 2026 року м. Львів 
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - судді Бойко С.М., 
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., 
секретаря - Хоцяновича О.В.,
з участю: представника відповідача - Лущанець М.В.,
розглянувши у відритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 08 липня 2025 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

встановив:
У серпні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Бізнес Позика» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором №478628-КС-001 про надання кредиту від 01.11.2023 року в розмірі 95141 грн. 86 коп., яка складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту - 24334 грн. 36 коп., суми прострочених платежів по процентах - 67738 грн. 60 коп., суми прострочених платежів за комісією - 3068 грн. 90 коп. 
Позов обґрунтовано тим, що 01.11.2023 року між позивачем та відповідачем укладено договір №478628-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
Відповідно до п.1 договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 29000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. 
Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,14918207 процентів за кожен день користування кредитом. 
Пунктом 2 договору кредиту визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно з графіком платежів. Пунктом 3 договору кредиту встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов договору. 
Позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав, надав відповідачу грошові кошти в розмірі 29000 грн., шляхом перерахування на його банківську картку № НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. 
Оскільки відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за договором кредиту, а лише частково сплатив кошти на загальну суму 13058 грн. 92 коп., розмір заборгованості станом на 25.07.2024 року становить 95141 грн. 86 коп., яка складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту - 24334 грн. 36 коп., суми прострочених платежів по процентах - 67738 грн. 60 коп., суми прострочених платежів за комісією - 3068 грн. 90 коп. 
Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 08 липня 2025 року позов задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором №478628-КС-001 від 01.11.2023 року в розмірі 71010 грн. 
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» судовий збір в розмірі 1791 грн. 56 коп. 
Рішення суду оскаржив позивач ТОВ «Бізнес Позика», просив його змінити в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми прострочених платежів по процентах, по тілу кредиту та комісії, а саме: змінити стягнену суму прострочених платежів по процентах із 42010 грн. на нову суму - 67738 грн. 60 коп.; змінити стягнену суму прострочених платежів по тілу кредиту з 29000 грн. на нову суму - 24334 грн. 36 коп.; змінити стягнену суму прострочених платежів за комісією з 4650 грн. на нову суму - 3068 грн. 90 коп., в решті рішення суду залишити без змін. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач покликався на те, що відповідно до п.3.2.3 кредитного договору сторони на момент укладення договору встановили графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка. Встановлений цим пунктом кредитного договору графік платежів передбачає сплату відповідачем платежів на погашення заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісією за надання кредиту. Процентна ставка нараховується за кожен день користування кредитом. Протягом строку кредитування, визначеного в цьому договорі, плата за користування кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування кредитом з урахуванням дня перерахування і дня повернення кредиту.
Зауважує, що кредитним договором встановлюється орієнтований графік платежів за договором. Тобто, якщо позичальник сплачує заборгованість згідно встановленого графіка платежів без порушень, йому дійсно потрібно було б сплатити за кредитним договором суму орієнтованої загальної вартості кредиту, яка зазначена в кредитному договорі в п.2.8. 
Наголошує, що порушення позичальником графіку платежів закономірно призвело до збільшення вартості кредиту, оскільки процентна ставка, яка застосовується для нарахування процентів, в такому випадку зі «зниженої» переходять уже на «стандартну». Тому, в подальшому, нарахування процентів здійснюється саме за стандартною ставкою за кожен день користування кредитом на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування кредитом, із урахуванням дня перерахування кредитних коштів та дня повернення кредиту. 
Звертає увагу, що всі істотні умови кредитного договору, зокрема: тип кредиту, його строк, процентна ставка та комісія за кредитом, строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором тощо, - встановлені не в Правилах надання споживчих кредитів та Паспорті споживчого кредиту, а безпосередньо в кредитному договорі, який уклав відповідач шляхом обміну електронними повідомленнями у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію».
Вказує, що сума процентів, яку встановив суд першої інстанції для сплати боржником у розмірі 42010 грн., є такою, яку б боржник мав би сплатити кредитору при належному виконанні ним своїх зобов`язань із додержанням узгодженого графіку платежів. Однак, порушення відповідачем графіку платежів призвело до зміни процентної ставки, тобто кредитор уже не застосовував до боржника дисконтного заохочення для нарахування процентів за «зниженою» ставкою, а перейшов до загальної, тобто «стандартної» процентної ставки, відтак, сума нарахованих процентів зросла до 67738 грн. 60 коп. 
15.12.2025 року відповідач ОСОБА_1 в особі свого представника - адвоката Лущанець М.В. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому погодився щодо необхідності зміни рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 24334 грн. 36 коп. та процентів у сумі 34897 грн. 82 коп., врахувавши сплачену відповідачем суму в розмірі 13058 грн. 92 коп., чого не було враховано судом першої інстанції.
В судове засідання апеляційного суду 24.02.2026 року сторона позивача не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи позивач був належним чином повідомлений, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у його відсутності.
Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 05.03.2026 року о 12:50.
Заслухавши пояснення сторони відповідача в межах відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Судом встановлено, що 01.11.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір №478628-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п.2.1 договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 29000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів; строк, на який надається кредит - 24 тижні; стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,0000000%; знижена процентна ставка за кредитом в день: 1,14918207%, фіксована; комісія за надання кредиту - 4350 грн.; загальний розмір наданого кредиту - 29000 грн.; термін дії договору до 17.04.2024 року; орієнтовна загальна вартість кредиту - 75360 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 9140,13%. 
Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-6952 01.11.2023 року о 11:48:32, який був надісланий на номер телефону НОМЕР_2 . 
Також, додано пропозицію (оферту) укласти договір №478628-КС-001 про надання кредиту та прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання договору №478628-КС-001 про надання кредиту, а також паспорт споживчого кредиту, в яких містяться основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, аналогічні договору про надання кредиту. Крім того, в паспорті споживчого кредиту в розділі 5 міститься графік платежів. 
Також до матеріалів справи долучено витяг з анкети клієнта ОСОБА_1 , в якому зазначені всі анкетні дані відповідача та інформація стосовно бажаного кредиту.
При цьому, приймаючи умови договору, відповідач ОСОБА_1 підтвердив, що він ознайомлений з договором, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно їх дотримуватися (розділ 7 договору кредиту).
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №478628-КС-001, відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором на загальну суму 13058 грн. 92 коп., відповідно, станом на 25.07.2024 року заборгованість відповідача становить 95141 грн. 86 коп., яка складається із: 24334 грн. 36 коп. - тіла кредиту, 67738 грн. 60 коп. - процентів, 3068 грн. 90 коп. - комісії.
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
При цьому, в ч.1 ст.207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно зі ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку, електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 вказав, що важливо розуміти, в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Згідно зі ст.13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».
Як вбачається з матеріалів справи, договір №478628-КС-001 про надання кредиту від 01.11.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено у вигляді електронного документу із застосуванням електронного підпису (UA-6952).
Зі змісту договору встановлено, що ОСОБА_1 при його оформленні зазначив свої персональні дані, зокрема: ідентифікаційний номер платника податків, паспортні дані, електрону адресу, адресу місця реєстрації (проживання), номер телефону, номер банківської картки, на яку необхідно перерахувати кошти. Дані обставини стверджуються витягом з інформаційно-телекомунікаційної системи - www.my.tpozyka.com. 
ОСОБА_1 через особистий кабінет на веб-сайті позикодавця подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого позикодавець надіслав останньому за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор, який заявник використав для підтвердження підписання договору позики.
Сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, розмір процентів, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Отже, підписанням договору №478628-КС-001 про надання кредиту від 01.11.2023 року ОСОБА_1 підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. 
Без вчинення вказаних вище дій, зокрема, надання особистих даних для оформлення кредитного договору, у тому числі, номеру телефону та/або та електронної пошти для отримання одноразового ідентифікатора, такий правочин не був би укладений.
Окрім того, факт укладення договору підтверджується частковим виконанням відповідачем своїх зобов`язань, зокрема, на загальну суму 13058 грн. 92 коп., частина коштів з яких у сумі 4665 грн. 64 коп. була зарахована в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту, частина коштів у сумі 1281 грн. 10 коп. - на погашення комісії, а частина коштів в сумі 7112 грн. 18 коп. - на погашення процентів. 
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується апеляційний суд, встановивши, що кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», дійшов обґрунтованого висновку про факт укладення між сторонами договору №478628-КС-001 про надання кредиту від 01.11.2023 року. 
Подібні за змістом правові висновки викладено Верховним Судом у постановах: від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20, від 20 червня 2022 року у справі №757/40396/20, від 04 грудня 2023 року у справі №212/10457/21.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).
В порушення вимог закону та умов договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором кредиту належним чином не виконав.
Як вбачається з матеріалів справи, укладаючи кредитний договір №478628-КС-001 від 01.11.2023 року, сторони погодили, що загальна сума отриманого кредиту, із розрахунку на 24 тижні, зі сплатою 1,14918207% в день та комісії за надання кредиту, становить 75360 грн. 
Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про сплату ним заборгованості в повному розмірі чи про причини несвоєчасного погашення заборгованості за тілом кредиту у добровільному порядку, а тому колегія суддів доходить висновку, що заборгованість за тілом кредиту з урахуванням частково сплаченої суми в розмірі 4665 грн. 64 коп. становить 24334 грн. 36 коп., чого не заперечує відповідач у відзиві на апеляційну скаргу.
Тому висновки суду першої інстанції про те, що заборгованість за тілом кредиту становить 29000 грн. не відповідають дійсним обставинам справи.
Окрім того, вирішуючи про стягнення 29000 грн. заборгованості за тілом кредиту, суд фактично вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивач просив стягнути 24334 грн. 36 коп. тіла кредиту. 
Також, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про нарахування ТОВ «Бізнес Позика» процентів за користування кредитом поза межами строку дії кредитного договору, оскільки такі висновки не відповідають матеріалам справи.
Так, договір №478628-КС-001 від 01.11.2023 року укладено на 24 тижні, тобто до 17.04.2024 року. 
Згідно наданого стороною позивача розрахунку заборгованості, проценти нараховувались в межах строку кредитування по 17.04.2024 року включно, за ставкою, узгодженою між сторонами. Після вказаної дати розмір нарахованих процентів не збільшувався.
Відповідно до п.3.2 договору, протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитним договором (надалі - проценти за користування кредитом) нараховуються за ставкою, вказаною у п.2.4 договору на день, на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний у п.3.2.3 та додатку №1 до договору. 
У разі, якщо погашення кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами графіку платежів, що наведений у п.3.2.3 та додатку №1 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої ставки, що вказана в п.2.4 договору. 
Сторони домовились, що у разі, якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку, внаслідок чого виникає прострочення по кредиту, та термін цього прострочення більше семи календарних днів, то умови по нарахуванню процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п.2.4 договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня від дня прострочення платежу, передбаченого графіком платежів.
У п.3.2.3 сторони на момент укладення договору встановили наступний графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка. 
Однак, встановлено, що відповідач не виконував графік погашення заборгованості, а відтак, це призвело до збільшення суми нарахованих процентів відносно орієнтовної суми, яка зазначена в графіку погашення заборгованості.
Як було зазначено, відповідно до умов договору, перший плановий платіж згідно графіку погашення заборгованості, визначеного відповідно до п.3.2.3, мав бути здійснений 15.11.2023 року, проте, його не здійснено, як і всі наступні платежі.
Тобто, в силу положень п.п.2.4, 3.2.2, 3.2.3 договору, починаючи з восьмого дня прострочення, нарахування процентів повинно було здійснюватися ТОВ «Бізнес Позика» за стандартною процентною ставкою - 2,00000000% в день.
Як вбачається з наданих суду розрахунків, нараховані позивачем ТОВ «Бізнес Позика» проценти у загальній сумі 67738 грн. 60 коп. включають в себе проценти, нараховані за зниженою процентною ставкою 1,14918207%, та проценти, нараховані за стандартною процентною ставкою 2,00000000%, що відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору.
Отже, ТОВ «Бізнес Позика» має право на стягнення із ОСОБА_1 заборгованості по процентах за користування кредитом у розмірі 67738 грн. 60 коп. 
Сума процентів, яку встановив суд першої інстанції для сплати боржником, - 42010 грн., є такою, яку б боржник мав би сплатити кредитору, власне, при належному виконанні ним своїх зобов`язань із додержанням узгодженого графіку платежів, проте, цієї обставини не підтверджено доказами, які є в матеріалах справи.
Також, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення заборгованості за комісією в розмірі 4650 грн., в той час, як позивач просив про стягнення 3068 грн. 90 коп. комісії. 
Отже, рішення суду першої інстанції необхідно змінити, збільшивши розмір стягуваної з відповідача на користь позивача заборгованості до 95141 грн. 86 коп., з яких: 24334 грн. 60 коп. - прострочені платежі по тілу кредиту, 67738 грн. 60 коп. - прострочені платежі по процентах та 3068 грн. 90 коп. - прострочені платежі за комісією. 
Відповідно до статті 141 ЦПК України та з урахуванням наслідків розгляду справи апеляційним судом - задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2422 грн. 40 коп., тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні і в цій частині.
В іншій частині рішення суду не оскаржується, тому його необхідно залишити без змін.
Окрім того, у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги позивача, понесені ним судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3633 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

ухвалив:
апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» задовольнити.
Рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 08 липня 2025 року в частині визначення розміру заборгованості за договором №478628-КС-001 про надання кредиту від 01.11.2023 року, яка підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», змінити, збільшивши його до 95141 гривень 86 копійок, з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 24334 гривень 36 копійок; сума прострочених платежів по процентах - 67738 гривень 60 копійок; сума прострочених платежів за комісією - 3068 гривень 90 копійок. 
Рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 08 липня 2025 року в частині визначення розміру судового збору, який підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», змінити, збільшивши його до 2422 гривень 40 копійок.
В решті рішення суду - залишити без змін. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3633 гривень 60 копійок.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 05 березня 2026 року.

Головуючий        С.М. Бойко

Судді:         С.М. Копняк

А.В. Ніткевич