ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2026 року	справа № 461/386/23	

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Крутько О.В., розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова про скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач 1), Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова (далі відповідач 2), в якому просить: 
скасувати рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_1 в частині постановки ОСОБА_1 в чергу на отримання жилого приміщення з 03.03.1995 і зняття з обліку 16.09.2011;
зобов`язати житлову комісію в/ч НОМЕР_1 зарахувати ОСОБА_1 на квартирний облік для отримання жилого приміщення з 11.08.1992 і зняти з квартирного обліку 02.10.2015;
зобов`язати начальника КЕВ м. Львова видати Довідку про перебування на обліку (додаток 22 до наказу Міністра оборони України від 31.07.2018 №380) у відповідності до рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_1 з 11.08.1992 по 02.10.2015.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з серпня 1988 року по квітень 2020 року проходив військову службу у Збройних Силах України, що підтверджується довідкою про проходження служби. У квітні 2020 року він був визнаний інвалідом війни та звільнений з лав ЗСУ за станом здоров`я, а в червні 2022 року призваний по мобілізації і звільнений в квітні 2024 року. За весь час проходження військової служби постійним житлом не забезпечувався, що підтверджується відповідними довідками з місць проходження служби, нерухомого майна на території України у власності немає. Вказує, що 11.08.1992 був зарахований на квартирний облік у в/ч НОМЕР_2 у АДРЕСА_1 . В травні 2009 року був переведений до нового місця служби в АДРЕСА_2 , де проходив службу до травня 2015 року. У травні 2015 року переведений для подальшого проходження служби в АДРЕСА_3 , у зв`язку з чим 02.10.2015 знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 , та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . Після переміщення до нового місця служби в Черкаський гарнізон в травні 2015 року начальником КЕВ м. Львова і командиром в/ч НОМЕР_1 йому була видана довідка від 22.09.2015 № 68, згідно до якої він перебував на квартирному обліку у в/ч НОМЕР_1 з 03.03.1995 по 16.09.2011. Вважає прийняте житловою комісією в/ч НОМЕР_1 рішення в частині постановки його в чергу на отримання жилого приміщення з 03.03.1995 і зняття з обліку 16.09.2011 неправомірним та таким, що підлягає скасуванню в судовому порядку з одночасним зарахуванням його на квартирний облік для отримання жилого приміщення з 11.08.1992 та зняття з квартирного обліку з 02.10.2015.
Відповідачем 1 позов не визнано з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, зазначено, що ОСОБА_1 перебував на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов за місцем роботи, тобто у в/ч НОМЕР_1 . Згідно до протоколу засідання житлової комісії № 3 від 18.01.2005 прийнято рішення зарахувати ОСОБА_1 на загальну чергу для отримання житла з урахуванням терміну перебування на квартирному обліку по попередньому місці служби з 03.03.1995. Дане рішення приймалось відповідно до чинного законодавства, а саме наказу Міністерства оборони України від 03.02.1995 № 20 «Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.02.1995 за №43/579 (далі – Наказ №20), яким скасовано наказ Міністра оборони України від 23.12.1992 №220 «Про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України» (далі – Наказ №220). Наказом №220, який діяв до прийняття Наказу №20, передбачався тільки перелік документів, які повинні додаватись до заяви та знаходитися у обліковій справі, однак не було правової норми щодо збереження попереднього часу зарахування на квартирний облік при переміщенні військовослужбовців до іншого гарнізону (іншу місцевість), тому військовослужбовці зараховуються на квартирний облік без збереження попереднього часу перебування на квартирному обліку за останнім місцем служби. Просить відмовити у задоволенні позову.
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 20.06.2023 у справі №461/386/23 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова про скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії.
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2024 рішення Галицького районного суду м. Львова від 20.06.2023 скасовано, провадження у справі закрито, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, та роз`яснено позивачу його право протягом десяти днів з дня отримання постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.04.2024 справу ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова про скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії передано до Львівського окружного адміністративного суду. 
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15.04.2025 закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова про скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог щодо оскарження рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 в частині постановки позивача в чергу на отримання жилого приміщення з 03.03.1995. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16.04.2025 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова про скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії відмовлено повністю. 
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2025 у справі № 461/386/23 (пров. №А/857/17410/25) апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року скасувати, а справу в частині позовних вимог про скасування рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 в частині постановки ОСОБА_1 в чергу на отримання жилого приміщення з 03.03.1995 та зобов`язання житлову комісію Військової частини НОМЕР_1 зарахувати ОСОБА_1 на квартирний облік для отримання жилого приміщення з 11.08.1992 направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року – без змін.
Предметом спору в межах зазначеного судового провадження є вимоги: скасувати рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 в частині постановки ОСОБА_1 в чергу на отримання жилого приміщення з 03.03.1995 та зобов`язати житлову комісію Військової частини НОМЕР_1 зарахувати ОСОБА_1 на квартирний облік для отримання жилого приміщення з 11.08.1992.
Обставини справи встановлені судом.
З серпня 1988 року по квітень 2020 року ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України (далі ЗСУ).
У квітні 2020 року він отримав статус інваліда війни та був звільнений з лав ЗСУ за станом здоров`я.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.06.2022 №127 позивача з цієї дати призвано на військову службу під час мобілізації до військової частини НОМЕР_3 .
За період військової служби позивач проходив таку:
з 21.06.1992 по 27.12.2002 у Військовій частині НОМЕР_4 АДРЕСА_1 (з перервою 20.09.1999 по 26.07.2000 заступник військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 ) де перебував на квартирному обліку з 11.08.1992;
з 27.12.2002 по 07.05.2009 у в/ч АДРЕСА_1 де перебував на квартирному обліку з 03.03.1995 по 16.09.2011. Згідно протоколу засідання ЖК від 18.01.2005 №3 позивача зараховано на загальну чергу для отримання житла з урахуванням терміну перебування на квартирному обліку по попередньому місці служби з 03.03.1995.
Згідно протоколу засідання ЖК від 16.09.2011 №10 позивача знято з квартирного обліку відповідно до «ст.40 п.2 ЖКУ (у зв`язку з переїздом до нового місця служби); 
з 07.05.2009 по 06.04.2015 у РЗВ м.Рівне де не перебував на квартирному обліку з 01.06.2009 по 06.04.2015;
06.04.2015 по 09.02.2016 у ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі ЧЗВ) АДРЕСА_3 де перебував на квартирному обліку з 27.11.2015 (постанова Черкаського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року у справі № 712/13550/19).
02.10.2015 був знятий з реєстрації та зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 ;
з 09.02.2016 по 24.04.2020 у Військовій частині НОМЕР_5 АДРЕСА_2 де перебував на житловому обліку з 04.05.2017. 
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Право на житло є складовою конституційного права на соціальний захист. Згідно зі статтею 47 Конституції України, держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.
Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Статтею 43 ЖК України (чинного у спірний період) було встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» у первинній редакції, військовослужбовці забезпечуються жилими приміщеннями державою.
Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) та членам їх сімей, які проживають разом з ними, надається жиле приміщення, що має відповідати вимогам статті 50 Житлового кодексу України.
Наказом Міністра оборони України № 20 від 03.02.1995 року (чинним з 03.02.1995 по 10.11.2006), внесено зміни і доповнення до Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України (далі - Положення), затвердженого наказом Міністра оборони України від 23.12.1992 року № 220 з викладенням його в новій редакції.
Відповідно до пункту 11 вказаного Положення, військовослужбовці Збройних Сил України, які перебувають на квартирному обліку, при переміщенні по службі на вищу, рівнозначну посаду, а також з вищих посад на нижчі за підставами, передбаченими підпунктами "а", "б" та "д" пункту 36 Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу та підпунктами "а" та "б" пункту 27 Тимчасового положення про проходження військової служби прапорщиками та мічманами (затверджені Указом Президента України від 13.05.1993 року № 174/93), пов`язаному з переїздом до іншого гарнізону, приймаються на квартирний облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку за останнім місцем служби, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового та позачергового одержання жилих приміщень.
В п.2 наказу Міністра оборони України № 20 від 03.02.1995 вказано, що у випадках, передбачених абзацом четвертим пункту 11 зазначеного Положення, при переміщенні військовослужбовця по службі в інший гарнізон йому зараховується попередній час перебування на квартирному обліку (в списках осіб, що користуються правом першочергового і позачергового отримання жилих приміщень), але не раніше ніж з дня набрання чинності цим наказом.
За правилами пункту 3.7. Наказу Міністра оборони України від 06.10.2006 року № 577 (чинного з 10.11.2006 року по 06.02.2012 року) військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.
Суд встановив, що на засіданні житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , яке відбулось 18.01.2005 прийнято рішення (оформлено протоколом № 3) про зарахування майора ОСОБА_1 в загальну чергу для отримання житла з врахуванням терміну перебування на квартирному обліку за попереднім місцем служби з 03.03.1995 з сім`єю у складі: дружина – ОСОБА_2 , донька ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 .
Суд враховує, що при прийнятті рішення житлова комісія керувалась чинним на той час наказом МОУ № 20 від 03.02.1995 у вищезазначеній редакції, яким було передбачено зарахування попереднього часу перебування на квартирному обліку, але не раніше дня набрання чинності цим наказом, тобто 03.03.1995.
Отже, рішення житлової комісії ВЧ НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 3 від 18.01.2005, прийнято правомірно, тому підстави його скасування відсутні.
Щодо позовних вимог про зобов`язання житлову комісію Військової частини НОМЕР_1 зарахувати ОСОБА_1 на квартирний облік для отримання жилого приміщення з 11.08.1992, такі задоволенню не підлягають, оскільки рішення про зарахування позивача на квартирний облік з 03.03.1995 не скасовано.
Окрім того, Львівський окружний адміністративний суд у цій справі у рішенні від 16.04.2025, яке залишено без змін Восьмим апеляційним адміністративним судом постановою від 18.09.2025, дійшов висновку про безпідставність позовних вимог щодо зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 зарахувати позивача на квартирний облік для отримання жилого приміщення з 11.08.1992 і зняти з квартирного обліку 02.10.2015.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач позовні вимоги спростував.
За таких обставин суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги не обґрунтованими, у зв`язку із чим у задоволенні позову належить відмовити.
Судові витрати стягненню не підлягають згідно ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова про скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії.
Судові витрати стягненню не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя	Крутько Олена Василівна