Справа №339/418/25 
17 
2-о/339/10/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 березня 2026 року м. Болехів Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Скригун В.В. 
за участю секретаря Ганчар Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про встановлення факту, що має юридичне значення,
ВСТАНОВИВ
Представник заявника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що трудова книжка від 20 вересня 1972 року видана ОСОБА_3 , 1955 року народження, є документом, який видано та належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Мотивуючи свої вимоги представник заявника вказує, що чоловік ОСОБА_1 . ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно ч.1 ст.36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по ІІІ групі інвалідності.
А тому, у заявниці виникло право подати документи про призначення пенсії, як особі, яка втратила годувальника, оскільки вона є пенсіонеркою.
Звернувшись у вересні 2025 року до Відділу обслуговування громадян №5 (сервісний центр ГУПФУ в Івано-Франківської області) в усному форматі їй відмовлено у прийнятті документів, мотивуючи невідповідністю даних покійного чоловіка, зокрема, в трудовій книжці, де зазначено по батькові чоловіка « ОСОБА_4 » замість « ОСОБА_5 ».
Трудова книжка є правовстановлюючим документом, який враховується для призначення пенсії по втраті годувальника. Однак розбіжності в по батькові покійного чоловіка заявниці позбавляє її можливості реалізувати вказане право.
Ухвалою від 10 листопада 2025 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати справу за правилами окремого провадження. 
Ухвалою суду від 10 грудня 2025 року заяву ОСОБА_1 в частині вимог про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності померлому ОСОБА_3 свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 14 серпня 1976 року Гузіївською сільською радою Долинського району Івано-Франківської області та військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого ОСОБА_3 залишено без розгляду.
Представник заявника в судове засідання не з"явилася. Надіслала на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі. Вимоги, викладені в заяві підтримує та наполягає на їх задоволенні.
Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився, подав пояснення, в якому зазначає наступне. Пунктом 1 розділу “Загальні положення” Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок 637), передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 01 січня 2004 року.
Пунктом 3 Порядку 637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особі рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно із пунктом 23 Порядку 637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності). Пунктом 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою правління ПФУ 25.11. № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, передбачено перелік документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії за віком на умовах Закону 1058.
Пунктом 4.1 - 4.13 Порядку визначено алгоритм дій щодо приймання, оформлення і розгляду документів, поданих заявником для призначення (перерахунку пенсій, вимоги по їх оформленню.
Пунктом 4.7 Порядку передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Приймаючи до уваги вищенаведене, вважають, що встановлення юридичного факту згідно заяви ОСОБА_1 про належність її померлому чоловіку трудової книжки повинно здійснюватись відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства України, на основі повного та всебічного з`ясування фактичних обставин справи, на яких ґрунтується подана заява, при об`єктивній оцінці доказів, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення питання по суті.
Тому просять суд врахувати дане пояснення, а розгляд поводити без участі представника Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області (а.с.36-38).
При таких обставинах, неявка сторін за умови подання відповідного клопотання, не суперечить вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно дост. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Так в п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Частиною 1 ст.315 ЦПК України передбачені випадки, у яких суд розглядає справи про встановлення факту.
Згідно із п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК Українисуд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Згідно п. 1, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі узв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу безвісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.
Згідно з вимогамист. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
За змістом статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Судом встановлено 03 серпня 2025 року ОСОБА_3 , який був чоловіком заявниці, помер (а.с.11).
Заявниця звернулася до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії, як особі, яка втратила годувальника, оскільки є пенсіонеркою відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проте, їй відмовлено у прийнятті документів в зв`язку з невідповідністю даних покійного чоловіка в трудовій книжці, де зазначено по батькові останнього « ОСОБА_4 » замість « ОСОБА_5 ».
Водночас, з оглянутої копії трудової книжки чоловіка заявниці вбачається, що останнього записано « ОСОБА_3 » (а.с.13-16).
У зв`язку з вказаними розбіжностями в трудовій книжці чоловіка - ОСОБА_3 у заявника виникли ускладнення при оформленні пенсії по втраті годувальника, яка призначається відповідно до ст.36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року.
За змістом статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до п. 1.1 Іструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року. трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.
Пунктом 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.
Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.
Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Особа, якій видано трудову книжку не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у трудову книжку ОСОБА_6 вносилися відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу. 
З огляду на зазначене, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника.
Враховуючи викладене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж.
З урахуванням викладеного, враховуючи, що факт належності трудової книжки ОСОБА_6 встановлений судом на підставі належних, допустимих та достатніх доказів, має юридичне значення, оскільки впливає на пенсійне забезпечення заявниці, суд задовольняє заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності трудової книжки ОСОБА_3 від 20 вересня 1972 року.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 211, 247, 293, 315, 319, 258-259 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про встановлення факту, що має юридичне значення – задовольнити.
Встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що трудова книжка від 20 вересня 1972 року видана та належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області - місцезнаходження вул. С.Стрільців, 15 м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області, код ЄДРПОУ 20551088.
Суддя: Скригун В. В.