ПОСТАНОВА 
іменем України
07 квітня 2026 року	Справа №451/190/26	
 	Провадження № 3/451/102/26	

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Магонь О. З., розглянула матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Шептицького РВП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого на АДРЕСА_1 , не є особою з інвалідністю, раніше до адміністративної відповідальності не притягався,
за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
у с т а н о в и л а : 
Зміст протоколу про адміністративне правопорушення
із Протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №576534 від 27 січня 2026 року, видно, що  ОСОБА_1 , 27.01.2026 о 11 год 20 хв по вулиці Об`їздна, 21, у місті Радехів Шептицького району Львівської області керував транспортним засобом «Hundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей та тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в найближчому медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Процесуальні дії у справі
05.02.2026 автоматизованою системою документообігу суду Д-3 судді Магонь О. З. передані згадані вище матеріали справи №451/190/26 для розгляду.
Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності
07.04.2026 суду поступило заперечення по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП захисника ОСОБА_1 – адвоката Мулявки О. В. (а.с.27-33).
У запереченнях звернув увагу суду на те, що щодо обставин керування транспортним засобом 27 січня 2026 року о 11 год 30 хв у м. Радехів по вулиці Об`їздна, 21, ОСОБА_1 категорично заперечив. Більше того, заперечив і вживання наркотичних речовин за життя в цілому. Так, в Протоколі про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №576534 від 27 січня 2026 року, зазначено, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом на певній ділянці автодороги o 11 год 20 хв. На одному із відеофайлів зафіксовано рух автомобіля марки «ХОНДА» із д.н.з. НОМЕР_2 , проте невідомо у який день фіксуються ці події та хто був за кермом, оскільки на відео не відображено дату та час, а також не визначається, хто саме був за кермом вказаного транспортного засобу. Із пояснень ОСОБА_1 наданих йому, як його захиснику, слідує, що вказаним вище автомобілем вільно користуються члени його родини, зокрема дружина ОСОБА_2 та батько ОСОБА_3 і хто саме був за кермом в момент фіксації транспортного засобу, без визначення дати та часу, встановити не являється можливим. Окрім цього, на іншому відеофайлі, який необхідно розуміти здійснено із бодікамери працівника поліції, також не можливо визначити, що саме ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом «ХОНДА» із д.н.з. НОМЕР_2 та виходить із такого після зупинки автомобіля. Сам же ОСОБА_1 неодноразово наголошує на безпідставності скерування його до медичного закладу для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння. Більше того, із відео з бодікамери видно, що таке розпочинається о 11 год 34 хв, що не відповідає часу, зазначеному у протоколі, як уже було вказано вище і невідповідність часу «події» із відомостями в протоколі становить близько 15 хвилин, що однозначно вказує на неузгодженість із фактичними подіями та зазначеними працівниками поліції у матеріалах справи. Вказує, що навіть, якщо відсторонитися від безапеляційних даних щодо відсутності ОСОБА_1 за кермом, а від так і керування транспортним засобом 27.01.2026 о 11 год 20 хв у м. Радехові по вулиці Об`їздна, дії працівників поліції, щодо фіксації подій у розумінні ст. 251 КУпАП, не витримують критики. Так, у направленні на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції від 27.01.2026 зазначено час складання такого – 11 год 35 хв, що передує часу зафіксованому на відеозаписі із бодікамери працівника поліції, оскільки працівник поліції ОСОБА_4 , який складав наведений документ, до 11 год 44 хв перебуває на вулиці поряд з легковим автомобілем і не здійснює рукотворного заповнення вказаного направлення, яке окрім іншого ним не підписане. Наведеним також ставиться під сумнів Протокол про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №576534, у якому в графі «До протоколу додаються» зазначено ще й рапорт, який за своєю формою та змістом, у часовому проміжку, зафіксованому на відео з бодікамери, апріорі не міг бути створений на основі комп`ютера та із накладенням відповідних резолюцій керівництва. Вважає, що суд не може приймати до уваги та при визначенні вини особи оперувати доказами, зокрема протоколом про вчинення адміністративного правопорушення відомості у якому не достовірні, а сам документ складений із порушенням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015. Таким чином, зібраними працівниками поліції матеріалами не доводяться обставини керування ОСОБА_1 , а від так і підставність притягнення останнього до відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Зазначає, що мало того, що у доданих працівниками поліції до матеріалів справи доказах не містяться відомості про виконання ними вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», зокрема озвучення підстав зупинки транспортного засобу та ознак для проведення медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, вони не забезпечили первинний огляд особи, як чи реагують зіниці на світло із застосування елементарних засобів (фонарика), що відповідало б вимогам Порядку №1103. Вважає, що в матеріалах справи відсутні в повному обсязі докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме те, що він керував транспортним засобом та похідне від цього - відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. Надавши оцінку матеріалам справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, необхідно констатувати, що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведено «поза розумним сумнівом». Зазначає, що відсутність належних відеодоказів із спеціальних технічним приладів передбачає, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, а саме: провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Просить Протокол про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №576534 від 27 січня 2026 року, визнати недопустимим доказом у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та провадження у справі №451/190/26 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с.27-33).
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Мулявка О. В. у судовому засіданні надав суду пояснення, аналогічно викладеним у запереченнях по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 07.04.2026. Просить провадження у справі №451/190/26 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
Докази, подані особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення
На підтвердження винності  ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду подано: Протокол про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №576534 від 27.01.2026 (а.с.2); направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.01.2026(а.с.3); довідки Шептицького РВП ГУНП у Львівській області від 27.01.2026(а.с.5,6); диск з відеозаписом (а.с.7).
Правова кваліфікація статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення
Дії ОСОБА_1  кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Оцінка суду доказів та норми права, які суд застосував
Суддя, оцінивши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, заперечення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить висновку, що в діях  ОСОБА_1  відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП України особа несе відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозиція ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто у всіх видах відповідальності за цією нормою, повинен бути доведеним факт керування особою транспортним засобом.
Суддею оглянуто в судовому засіданні відеозапис, який долучено до матеріалів справи, який є небезперервним, зокрема відеозапис на якому видно рух транспортного засобу, проте на ньому немає ідентифікації дати та часу такої фіксації, тому неможливо ідентифікувати, що цей відеозапис стосується саме події 27.02.2026. Крім цього, на ньому також не зафіксовано водія, який керував даним транспортним засобом, щоб суддя змогла зробити прив`язку до даної події.
Вказане свідчить про те, що у матеріалах справи відсутній факт керування ОСОБА_1 27.01.2026 року транспортним засобом.
Пунктом2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Аналізуючи дотримання поліцейськими процедури та порядку проведення огляду водія  ОСОБА_1  на стан наркотичного сп`яніння, суд враховує вимоги статті 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 (далі – Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року (далі - Порядок).
Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Згідно з п. 3.7, 3.12, 3.13 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», якою регламентований порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проведення лабораторних досліджень на визначення на наркотичного засобу або психотропних речовин у медичному закладі є обов`язкове. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкіряного покриву обличчя і рук. Якщо в обстежуваної особи неможливо взяти названі зразки, для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров.
Розділом Х наказу МВС України №1395 від 07.11.2015 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Відповідно до п. 2-4 вищевказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Так, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, шо знижують увагу та швидкість реакції є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. 
Передумовою для проходження водієм огляду на стан сп`яніння має бути виявлення (встановлення) поліцейським ознак сп`яніння, які передбачені пунктом 3, 4 розділу І Інструкції. Вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності вважається необґрунтованою та безпідставною, а тому не породжує у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння. 
При цьому, лише чітке дотримання вказаної вище процедури, зокрема проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан наркотичного сп`яніння, свідчить про законні вимоги працівників поліції та обґрунтовані підстави проведення вказаного огляду.
Суддя оглянувши відео, констатує про відсутність об`єктивних даних щодо перебування  ОСОБА_1  зі зазначеними ознаками наркотичного сп`яніння та вважає, що наявність думки поліцейського про перебування особи в стані наркотичного сп`яніння повинно підтверджуватись іншими об`єктивними даними. 
Суддя вказує, що ознаки наркотичного сп`яніння, зазначені працівником поліції, як звужені зіниці очей та тремтіння пальців рук, наявним відео не підтверджена, оскільки звужені чи дуже розширені зіниці, повинні встановлюватися працівниками поліції, проте останні не провели такий огляд на місці навіть простим засобом ( освічування очей) і не зафіксували тремтіння рук. Визначення поведінки водія у цьому випадку з ознаками наркотичного сп`яніння, суддя вважає об`єктивно не підтвердженою, що є неприпустимим.
Відповідно до п. 5 розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Наявний у матеріалах справи електронний носій (компакт-диск) містить фрагменти відеозапису, що свідчить про порушення безперервності відеозйомки, а зазначений відеозапис не є цілісним (повним) з моменту зупинки транспортного засобу до момента оголошення протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначені обставини свідчать на недотримання вимог зазначеної інструкції.
Усі сумніви тлумачаться на користь особи, тому суддя, аналізуючи представлені докази, приймає до уваги, що підстав вважати, що  ОСОБА_1 діяв умисно, намагаючись уникнути адміністративної відповідальності, немає. 
Наявні матеріали справи не містять належних та достатніх даних, які б свідчили про те, що  ОСОБА_1 вчиняв дії спрямовані на ухилення від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Посадовими особами, які складали протокол про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності, не надано суду переконливих доказів винуватості особи у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.
Суддя зазначає, що Протокол про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №576534 від 27 січня 2026 року, стосовно  ОСОБА_1  за частиною 1 статті 130 КУпАП, сам по собі, не є достатнім доказом вини останнього у вчиненні цього правопорушення. Інших належних та допустимих доказів, які б узгоджувалися з ним, суду не надано.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків..., а також іншими документами.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 9 червня 1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), "Карелін проти Росії" (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання потрібно вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно із ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Склад правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.
Висновки суду
Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, протокол про адміністративне правопорушення не містить будь-яких фактичних даних, на підставі яких можна б було встановити наявність у діях  ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому цей протокол, у сукупності з іншими матеріалами, не може бути визнаний належним та допустимим доказом у справі, тому суд вважає, що в його діях відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 9, 247, 283, 284 КУпАП, суддя
п о с т а н о в и л а:
закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Радехівський районний суд Львівської області.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя	Магонь О. З.