ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України
Справа № 285/881/26
провадження у справі № 2/0285/1203/26
07 квітня 2026 року  м. Звягель
Звягельський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючої судді   Сташків Т. Г. 
за секретаря судового засідання  Матвіюк Т. М.,
учасники справи: представник позивача Столітній М. М., відповідач ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
УСТАНОВИВ :
16.02.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» (далі - ТОВ «ФК «Фінтраст капітал») звернулися до суду із зазначеним позовом та просили стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 25 875,00 грн, 2662,40 грн витрат по сплаті судового збору та 10 000,00 на відшкодування правничої допомоги. 
В обґрунтування позову зазначають, що між ТОВ “Слон кредит” та ОСОБА_1 15.02.2024 укладено договір № 1443020 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого останній отримав від товариства грошові кошти на споживчі цілі у розмірі 2500,00 грн. Отримавши кошти від фінансової компанії, останній своїх зобов`язань не виконав і тому утворилась заборгованість зі сплати основної суми боргу та відсотків. Відповідно до договору факторингу від 24.12.2024 ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором та просить стягнути заборгованість за договором № 1443020 від 15.02.2024 у розмір 25 875,00 грн, з яких: 2500,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 19187,50 грн заборгованість за відсотками; 2937,50 грн заборгованість за відсотками, нарахованими позивачем за 47 календарні дні; 1250,00 грн штрафні санкції. У добровільному порядку відповідач не погашає заборгованість, що змусило товариство звернутись до суду із зазначеним позовом.
25.02.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою суду від 25.02.2026 задоволено клопотання позивача про витребування доказів у АТ “А-Банк” щодо належності відповідачу платіжної картки та проведення ним фінансових операцій.
Представник позивача у позовній заяві просив позов задовольнити, судове засідання провести без його присутності. 
Відповідач у строк, встановлений судом, відзиву, заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не надав.
Сторони в судові засідання 12.03.2025, 07.04.2026 не з`явилися. Про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином (відповідач відповідно до положень ч. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України).
Оскільки відповідач не повідомив про поважність причин повторної неявки в судове засідання та представник позивача в заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи викладене вище відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд виснує наступне.
Між ТОВ “Слон кредит” та ОСОБА_1 15.02.2024 укладено договір № 1443020 про надання споживчого кредиту по продукту “Комфортний”, відповідно до умов якого останній отримав від товариства грошові кошти на споживчі цілі у розмірі 2500,00 грн зі сплатою 2,50% у день за користування кредитними коштами, на строк 360 днів, тобто до 09.02.2025.  Кошти надані відповідачу у безготівковій формі на банківський рахунок клієнта з реквізитами НОМЕР_1 (а. с. 17-21).
Вказаний договір укладений у електронній формі шляхом проставлення одноразового електронного підпису з одноразовим ідентифікатором з боку відповідача.
Також накладанням електронного підпису відповідач підтвердив ознайомлення з Додатком № 1 до договору № 1443020 щодо обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором кредиту, паспортом споживчого кредиту.
Відповідно до повідомлення ТОВ “Пейтек” від 15.01.2025 на виконання договору про переказ коштів від 06.06.2022 № 06062022-1, укладеного між ТОВ “Слон кредит” та ТОВ “Пейтек” останнім 15.02.2024 о 14:25:15 успішно перераховано кошти у розмірі 2500,00 грн на платіжну картку клієнта номер НОМЕР_1 (а. с. 94, 77-79).
АТ «А-Банк» на виконання ухвали суду про витребування доказів надав інформацію, що банківська картка № НОМЕР_2 була емітована банком на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , а також відповідно до виписки із руху коштів за вказаним рахунком 15.02.2024 на вказану картку здійснено переказ коштів у сумі 2500,00 грн (а. с. 109-113).
Відповідно до розрахунку, наданому ТОВ “Слон кредит”, станом на 24.12.2024 заборгованість ОСОБА_1 за договором № 1443020 від 15.02.2024 становила 22 937,5 грн (а. с. 89).
Також 24.12.2024 між ТОВ “Слон Кредит” та ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» укладено договір факторингу № 24122024, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» набуває права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а. с. 63-71).
До договору долучено акт прийому-передачі реєстру боржників від 24.12.2024, витяг з реєстру боржників від 24.12.2024, де зазначено, зокрема, що заборгованість ОСОБА_1  за договором № 1443020 від 15.02.2024 становить 22 937,5 грн, копію платіжної інструкції про перерахування коштів ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» на користь ТОВ «Слон Кредит» на виконання договору факторингу № 24122024 від 24.12.2024.
При вирішенні спору по суті суд керується наступними нормами права.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із положеннями статей 1046-1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. Також позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до положень статей 525-526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Також відповідно до положень ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках
Основоположним принципом цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, який закріплений положеннями статей 12, 81 ЦПК України, та полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить до висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини. Кредитний договір № 1443020 від 15.02.2024 укладений між первісним позикодавцем та ОСОБА_1 у електронній формі відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони обумовили істотні умови договору як то розмір кредиту та суму відсотків, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, строк дії договору, тощо.
Позивачем доведено факт отримання відповідачем суми кредиту у розмірі 2500,00 грн, що підтверджується повідомленням ТОВ “Пейтек” від 15.01.2025 та інформацією від АТ «А-Банк», отриманої в порядку витребування доказів по справі, щодо належності банківської картки відповідачу, її точного номеру та випискою про рух коштів за вказаним рахунком на період укладення договору.
На підтвердження розміру заборгованості за договором № 1443020 від 15.02.2024 позивачем надано розрахунок заборгованості первісного позикодавця та позивача про нарахування відсотків за користування кредитом у межах строку дії договору (а. с. 89-90).
Перевіряючи надані розрахунки суд констатує, що заборгованість за процентами за користування кредитом нарахована всупереч положенням Закону України “Про споживче кредитування” щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки.
Згідно з п. 17 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України “Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг”, установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Оскільки Закон набрав чинності 24.12.2023, тому за період з 24 грудня 2023 року до 21 квітня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5 %, за період з 22 квітня 2024 року до 19 серпня 2024 року - 1,5 %, а за період з 20 серпня 2024 року - 1 %.
Відтак заборгованість за відсотками підлягає перерахуванню за період з 15.02.2024 до 21.04.2024 за 67 календарні дні становить 4187,50 грн (2500 х 2,5% х 67); за період з 22.04.2024 до 19.08.2024 за 120 календарних днів становить 4500,00 (2500 х 1,5% х 120); за період з 20.08.2024 до 09.02.2025 за 173 календарних днів становить 4325,00 (2500 х 1% х 173), а всього 13 012,50 грн (4187,50 + 4500,00 + 4325,00).
Крім того, суд звертає увагу та той факт, що заявлена у позовній заяві заборгованість за договором № 1443020 містить штрафні санкції у розмірі 1250,00 грн, що також прямо суперечить вимогам п. 18 Перехідних положень Цивільного кодексу України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1596,15 грн.
Згідно з вимогами частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1, 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: копії ордеру від 09.02.2026, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, акт №15286 прийому-передачі виконаних робіт від 09.02.2026 за договором № 10-12-2024 від 10.12.2024, копію рахунку на оплату від 12.01.2026 на суму 10 000,00 грн, копію заявки на виконання доручення до договору №10/12-24 від 12.01.2026, копію договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 (а. с. 22-23, 27, 84, 91, 96).
Виходячи із критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін, зважаючи, що справа є малозначною, розглянута судом у спрощеному позовному провадженні, задоволена частково, без присутності учасників справи, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, суд доходить висновку про доцільність і необхідність відшкодування вартості професійної правничої допомоги у розмірі 3000,00 грн.
Керуючись статтями 4, 10, 12, 60, 76-82, 141, 258-259, 264-265, 268, 280-284, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» заборгованість за кредитним договором № 1443020 від 15.02.2024 у розмірі 15 512,50 грн, з яких: 2500,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 13 012,50 грн заборгованість за відсотками.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1596,15 грн та 3 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодек сом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Звягельським міськрайонним судом Житомирської област і за заявою відповідача протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Дата складання повного судового рішення 07 квітня 2026 року.
Учасники справи:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» (03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 27, приміщення 2; код ЄДРПОУ 44559822);
відповідач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя      Тетяна СТАШКІВ