Справа № 404/2026/26 
Номер провадження 1-кп/404/96/26 

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року Фортечний районний суд м.Кропивницького в складі:
головуючого судді    ОСОБА_1 , 
при секретарі      ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження №12026121010000175 про обвинувачення
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.263 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурорів      ОСОБА_4 , ОСОБА_5 
захисника     ОСОБА_6 ,
обвинуваченого     ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :
 
ОСОБА_3 24.01.2026 приблизно о 01 год. 48 хв., тобто під час комендантської години, перебуваючи в місті Кропивницькому, по вулиці Романа Майстерюка, діючи з прямим умислом, достовірно знаючи уражаючу здатність бойової гранати, тобто, що вона є предметом, спеціально пристосованим для нанесення тілесних ушкоджень, грубо порушуючи громадський порядок і спокійні умови відпочинку мешканця будинку АДРЕСА_2 , з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, з метою продемонструвати власну зверхність, ігноруючи загальноприйняті в суспільстві елементарні норми і правила поведінки, норми моралі, безпричинно, не маючи реальних приводів та підстав для застосування предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень , дістав із зовнішнього кармана куртки в яку він був одягнений, оборонну осколкову ручну гранату типу Ф-1, демонструючи байдужість до безпеки мешканців вулиці вул. Романа Майстерюка, міста Кропивницький, вставив палець в кільце запобіжника вказаної гранати, та достовірно знаючи, що знаходиться в житловому масиві з приватними будинками витягнув запобіжне кільце вказаної гранати, викинув її в бік житлового будинку АДРЕСА_2 , що призвело до її детонації, та пошкодження зовнішнього фасаду будинку та вікна, яке належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , створивши реальну загрозу для життя та здоров`я мешканців зазначеної вулиці, що порушило нормальні умови життя, та їх фізичну безпеку.
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого із застосуванням предмету спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України.
Крім того, ОСОБА_3 достовірно знаючи вимоги законодавства України про те, що боєприпаси та вибухові речовини відносяться до предмету обмеженого в обігу та не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, не маючи відповідного дозволу, незаконно в порушення вимог ст.178 Цивільного кодексу України, Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», п.п.11, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, незаконно придбав одну ручну гранату Ф-1, яку залишив зберігати без передбаченого законом дозволу за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , до 01 год. 48 хв 24.01.2026, коли останній вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого із застосуванням предмету спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, а саме перебуваючи в місті Кропивницькому, по вулиці Романа Майстерюка, витягнув запобіжне кільце гранат типу Ф-1, викинув її в бік житлового будинку АДРЕСА_2 , що призвело до її детонації, та пошкодження зовнішнього фасаду будинку та вікна, яке належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В подальшому, 24.01.2026 в період часу з 09 годин 24 хвилин по 09 годин 55 хвилин проведено огляд місця події за адресою: вул. Романа Майстерюка, будинок 56Б в м. Кропивницький, в ході якого виявлено та вилучено предмет зовні схожий на спусковий важіль та фрагменти металу різної форми зі слідами вибухового навантаження, та відповідно до висновку експерта №КСЕ-19/112-26/1494 від 05.02.2026, встановлено, що за вказаною адресою стався вибух бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1, яка належить до категорії боєприпасів, яку ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав, без передбаченого законом до моменту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив незаконне придбання та зберігання бойових припасів, та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.
Під час підготовчого судового засідання у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_4 за участі захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_6 25.02.2026 року укладено угоду про визнання винуватості.
За умовами угоди обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнає свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень.
Також обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_6 та прокурором ОСОБА_8 узгоджено покарання обвинуваченому за ч.1 ст.263 КК України – 3 роки позбавлення волі; за ч.4 ст.296 КК України – 4 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк з позбавленням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Прокурор у судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, оскільки при її укладенні були дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 просив вказану угоду затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Також пояснив, що угода укладена добровільно, він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, норми ч.4 ст.474 КПК України, беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.4 ст.296 КК України.
Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав зазначену угоду про визнання винуватості, просив її затвердити, зазначивши, що угода укладена добровільно, в його присутності та відповідає вимогам, встановленим нормами Кримінального процесуального кодексу України.
Розглядаючи, в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дійшов наступного висновку.
Укладена у кримінальному провадженні угода про визнання винуватості відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.468, ч.ч.2, 4, 5 ст.469, ст.472, ч.ч.4, 6 ст.474 КПК України, невідповідність угоди вимогам ч.7 ст.474 КПК України у суді не встановлена, а саме, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.4 ст.296, ч.1 ст.263 КК України; умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; угода укладена добровільно.
Покарання, узгоджене сторонами угоди відповідає вимогам ст.ст. 50,65 КК України, санкціям ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України. При цьому суд враховує, що вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення є умисними тяжкими злочинами; те, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, на обліках в лікарнях не перебуває. Такі обставини є достатніми для призначення обвинуваченому покарання за ч.1 ст.263 КК України – 3 роки позбавлення волі; за ч.4 ст.296 КК України – 4 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк з позбавленням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
А тому суд вважає, що узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань.
Відповідно до положень ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374, 376, 475 КПК України, суд, 
УХВАЛИВ:
 
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25.02.2026 року між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим  ОСОБА_3  за участю захисника ОСОБА_6 у місті Кропивницькому у кримінальному провадженні №12026121010000175. 
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.263 КК України – у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;
- за ч.4 ст.296 КК України – у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк перебування під вартою з 24.01.2026 року по 26.01.2026 року.
До набрання вироком законної сили застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покласти на обвинуваченого на вказаний період наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Стягнути з  ОСОБА_3  на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 15 153 грн. 80 коп.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Фортечного районного суду м.Кропивницького від 26.01.2026 року - скасувати.
Речові докази:оптичний диск – зберігати в матеріалах кримінального провадження; фрагменти металу зі слідами вибухового навантаження, змив та контрольний змив зі стіни, зразок ґрунту з вирви та експериментальний зразок з ґрунту з вирви, предмет зовні схожий на спусковий важіль підривача типу УЗРГМ, змив з поверхні важеля, куртка синього кольору, виріз з кишені куртки, виріз із коміра куртки, зубна щітка – знищити.
На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Фортечний районний суд м.Кропивницького.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Фортечного районного суду
 
м.Кропивницького          ОСОБА_1