ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

17 березня 2026 року	Справа №160/116/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В. 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними дії, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просить: 
визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах незалежно від віку відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" викладеному у рішенні про відмову у призначенні пенсії від 12.11.2025 № 046350021130 протиправними та скасувати рішенні про відмову у призначенні пенсії від 12.11.2025 № 046350021130;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального та пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно ч. 3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період навчання в Національному гірничому університеті з 01.09.2007 року по 30.06.2011 року та з 01.09.2011 року по 31.05.2012 року;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.11.2025 року про призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням висновків суду.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що звернувся із заявою і документами в підтвердження стажу про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, проте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області протиправно відмовлено у призначенні пенсії з посиланням на відсутність достатнього пільгового стажу .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі №160/116/26 призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1,2 ст.257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
За ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у відзиві на позовну заяву просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись, зокрема на таке.
Період навчання позивача в Національному гірничому університеті з 01.09.2007 по 30.06.2011 та з 01.09.2011 по 31.05.2012 не може бути зарахований до пільгового стажу роботи, оскільки цей заклад вищої освіти не належить до закладу професійної (професійно-технічної) освіти.
З огляду на викладене, Управління вважає, що рішення №046350021130 від 12.11.2025 про відмову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в призначенні дострокової пенсії за віком на пільгових умовах згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, а саме: 25 років — роботи підземні, професії за Постановою №202, прийнято правомірно.
Зважаючи на вищезазначене, Управління діяло в межах правового обов`язку, який визначений для органів Пенсійного фонду України чинними нормативно-правовими актами України у сфері пенсійного забезпечення. 
Також відповідачем зазначено, що саме Пенсійний фонд України наділений повноваженнями проводити розрахунок страхового стажу, оскільки це є його дискреційні повноваження.
У відповіді на відзив позивач підтримав свої позовні вимоги.
В період з 02.03.2026 по 16.03.2026 суддя знаходилась на лікарняному, що підтверджується довідкою Відділу управління персоналом Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Справа розглянута в перший день виходу судді з лікарняного.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.

Позивач- ОСОБА_1 звернувся 05.11.2025 із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах і документами до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
За принципом екстериторіальності заява позивача була розглянута Головним управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, яким 12.11.2025 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №046350021130.
Головне управління Пенсійного фонду в Полтавській області при прийнятті рішення виходило з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Пільговий стаж роботи ОСОБА_1 становить:
-робота за Списком №1- 13 років 04 місяці 01 день;
-на підземних і відкритих гірничих роботах (Постанова №202) (25) -13 років 04 місяці 01 день, що не дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах незалежно від віку згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Загальний страховий стаж з урахуванням додаткових років (за Списком №1) становить 26 років 06 місяців.
Управлінням відмовлено ОСОБА_1 в призначенні дострокової пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, а саме 25 років – роботи підземні, професії за постановою №202.
Позивач не погодившись з рішенням відповідача, вважаючи його протиправним, звернувся з позовом до суду.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України гарантовано право громадянам на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Тобто, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.
Відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" врегульовані Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон №1058-ІV).
Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За ч. 1ст. 24 Закону України № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Спірним є незарахування відповідачем до пільгового стажу періоду навчання позивача в Національному гірничому університеті з 01.09.2007 року по 30.06.2011 року та з 01.09.2011 року по 31.05.2012 року. 
Відповідно до п. «д» ст. 56 Закону №1788-XII, до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
За приписами статті 62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній (Порядок №637).
Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує трудовий стаж є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними документами.
Згідно п. 8 Порядку №637, час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
Частиною 1 ст. 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», передбачено, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Статус навчального закладу визначається з огляду на законодавство, що діяло на час навчання особи.
Так, в період навчання позивача в Національному гірничому університеті з 01.09.2007 по 30.06.2011 та з 01.09.2011 по 31.05.2012 правовідносини у сфері освіти регулювалися Законом України «Про освіту» від 23.05.1991 № 1060-XII.
Відповідно до ст. 40 Закону № 1060-XII професійно-технічна освіта забезпечує здобуття громадянами професії відповідно до їх покликання, інтересів, здібностей, а також допрофесійну підготовку, перепідготовку, підвищення їх кваліфікації.
Статтею 41 Закон № 1060-XII визначено, що професійними навчально-виховними закладами є: професійно-технічне училище, професійне училище соціальної реабілітації, вище професійне училище, професійний ліцей професійний ліцей відповідного профілю, професійно-художнє училище, художнє професійно-технічне училище, вище художнє професійно-технічне училище, училище-агрофірма, вище училище-агрофірма, училище-завод, центр професійно-технічної освіти, центр професійної освіти, навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат, навчальний центр, інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно- технічне навчання (в редакції станом на 01.01.2002: професійно-технічне училище, професійно-художнє училище, професійне училище соціальної реабілітації, училище агрофірма, училище- завод, вище професійно-технічне училище, навчально-виробничий центр, центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів, навчально-курсовий комбінат, інші типи закладів, що надають робітничу професію).
Випускникам професійно-технічних навчальних закладів відповідно до їх освітньо- кваліфікаційного рівня присвоюється кваліфікація кваліфікований робітник з набутої професії відповідного розряду (категорії).
Отже, професійно-технічна освіта мала на меті підготовку кваліфікованих робітників робітничих професії.
Заст. 43 Закону № 1060-XII вищими навчальними закладами є: технікум (училище),коледж, інститут, консерваторія, академія, університет та інші. 
Відповідно до статусу вищих навчальних закладів встановлено чотири рівні акредитації:
перший рівень - технікум, училище, інші прирівняні до них вищі навчальні заклади;
другий рівень - коледж, інші прирівняні до нього вищі навчальні заклади;
третій і четвертий рівні (залежно від наслідків акредитації)- інститут, консерваторія, академія, університет. 
Вищі навчальні заклади здійснюють підготовку фахівців за такими освітньо-кваліфікаційними рівнями:
молодший спеціаліст - забезпечують технікуми, училища, інші вищі навчальні заклади першого рівня акредитації;
бакалавр - забезпечують коледжі, інші вищі навчальні заклади другого рівня акредитації;
спеціаліст, магістр - забезпечують вищі навчальні заклади третього і четвертого рівнів акредитації. 
Вищі навчальні заклади певного рівня акредитації можуть здійснювати підготовку фахівців за освітньо-валіфікаційними рівнями, які забезпечують навчальні заклади нижчого рівня акредитації. 
Вищі навчальні заклади у встановленому порядку можуть створювати різні типи навчально-науково-виробничих комплексів, об`єднань, центрів, інститутів, філій, коледжів, ліцеїв, гімназій. 
Відповідно до диплому НОМЕР_1 від 30.06.2011 та додатку до диплому НОМЕР_1 ОСОБА_1 закінчив у 2011 Державний вищий навчальний заклад «Національний гірничий університет» і отримав базову вищу освіту за напрямом підготовки «Гірництво» та здобув кваліфікацію бакалавра, фахівця в галузі гірництва.
Відповідно до диплому спеціаліста НОМЕР_2 від 31.05.2012 та додатку до диплому НОМЕР_2 ОСОБА_1 закінчив у 2012 Державний вищий навчальний заклад «Національний гірничий університет» і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Розробка родовищ та видобування корисних копалин» та здобув кваліфікацію гірничого інженера.
Оскільки, позивач навчався у вищому закладі освіти, а можливість зарахування часу навчання до трудового стажу, що дає право на пільги, передбачена лише щодо професійно-технічних навчальних закладів (ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10.02.1998 № 103/98-ВР), у суду відсутні і підстави для зарахування до пільгового стажу позивача періоду його навчання у Національному гірничому університеті з 01.09.2007 по 30.06.2011 та з 01.09.2011 по 31.05.2012 .
Національний гірничий університет на час навчання позивача був державним вищим навчальним закладом (ВНЗ) IV рівня акредитації і провідним технічним університетом у сфері гірництва, який готував бакалаврів, спеціалістів та магістрів, а не робітничі кадри.
Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі № 643/11758/16-а виклав правовий висновок, про те, що навчання у вищому навчальному закладі можливо зарахувати тільки до загального трудового стажу, а не до стажу, що дає право на пільги при призначенні пенсії.
Верховний Суд у постанові від 10.10.2019 по справі № 676/5212/17 не знайшов підстав для відступу від даного правового висновку (щодо неврахування до пільгового стажу періоду навчання у вищому навчальному закладі).
При цьому, період навчання після 01.01.2004 може бути зарахований до страхового, а не пільгового стажу за умови сплати страхових внесків на умовах добровільної участі у пенсійному страхуванні та за наявності зазначеної інформації в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Доказів сплати страхових внесків на умовах добровільної участі у пенсійному страхуванні матеріали справи не містять.
Суд не бере до уваги посилання позивача на практику апеляційних судів, оскільки у вказаних справах мова йшла про незарахування до пільгового стажу періодів навчання у професійно-технічних навчальних закладах , які не є вищими закладами освіти.
До того ж за приписами ч. 5. ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а не в постановах апеляційних судів.
Відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.
Зі встановлених обставин справи, наведених норм законодавства, із врахуванням правових висновків Верховного Суду, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Оскільки у позовних вимогах відмовлено, суд не здійснює розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними дії, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона