Справа № 139/113/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року селище Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: 
головуючої судді Коломійцевої В.І.,
за участі секретаря судових засідань Кагляк С.А., 

розглянувши в підготовчому засіданні в селищі Муровані Курилівці цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3  до Мурованокуриловецької селищної ради про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації нерухомого майна, - 
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 через свого представника адвоката Солоненка Б.М. (повноваження на а.с.85-88) звернулися до суду з позовом до Мурованокуриловецької селищної ради про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки.
Позов мотивували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_4 , який постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Спадщину після його смерті прийняли та частково оформили дружина ОСОБА_5 та діти — ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла. Після її смерті належне їй спадкове майно відповідно до спадкового договору прийняли та оформили ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
Маючи намір оформити решту спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_4 , зокрема земельну ділянку площею 0,18 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Роздолівка, позивачі звернулися до приватного нотаріуса, однак у видачі свідоцтв їм було відмовлено через відсутність документів, які підтверджують право власності спадкодавця на нерухоме майно.
З таких ж підстав позивачам відмовлено у передачі вказаної земельної ділянки у власність Мурованокуриловецькою селищною радою, а тому вони змушені звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просили суд визнати за кожною з них право на завершення приватизації 1/3 частки земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 шляхом здійснення всіх необхідних дій, пов`язаних з приватизацією земельної ділянки та отримання документів, що посвідчують право власності на вказану частку на їх ім`я.
Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 26 лютого 2026 року було прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Вказаною ухвалою витребувано від приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу належним чином завірену копію спадкової справи №125/2020, заведену щодо майна померлого ОСОБА_4 , та спадкову справу №111/2025, заведену щодо майна померлої ОСОБА_5 .
Позивачі в підготовче засідання не з`явилися, їх представник адвокат Солоненко Б.М., 24.03.2026 подав заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності та відсутності позивачів. Позовні вимоги підтримує в заявленому розмірі (а.с.113-114). 
Відповідач копію ухвали від 26 лютого 2026 та доданих до неї матеріалів отримав 27.02.2026, однак відзиву до суду не направив. Його представник в підготовче засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав у повному обсязі (а.с.11-112).
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (а.с.35).
За життя, 17 лютого 1994 року, на підставі рішення Роздолівської сільської ради народних депутатів № 13 йому було передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,43 га по АДРЕСА_2 , з яких 0,25 га - для обслуговування житлового будинку та 0,18 га - для ведення особистого підсобного господарства (а.с.62 ).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб-спадкоємців.
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. (ст. 1223 ЦК України).
Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).
Як вбачається із свідоцтв про народження позивачів (а.с.20,26,33), свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_6 (а.с.21), свідоцтва про розірвання шлюбу ОСОБА_7 (а.с.27), витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00026386518 від 19.05.2020 (а.с.28), свідоцтва про шлюб ОСОБА_3 (а.с.34), довідки адміністратора відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мурованокуриловецької селищної ради № 3 від 13 січня 2026 року (а.с.36), спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 були дружина - ОСОБА_5 та дочки: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Відповідно до наявних у матеріалах справи свідоцтв про право на спадщину за законом (а.с.38,40,43,46) ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 прийняли та частково оформили після смерті ОСОБА_4 належне йому спадкове майно у визначених частках кожна.
Вказане стверджується і оглянутою у судовому засіданні Спадковою справою до майна померлого ОСОБА_4 (а.с. 104-110).
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла (а.с.47).
Відповідно до довідки виданої адміністратором відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мурованокуриловецької селищної ради № 2 від 13 січня 2026 року (а.с.48) спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 за законом є ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Як слідує із оглянутої у судовому засіданні Спадкової справи до майна померлої ОСОБА_5 , спадщину після її смерті відповідно до договору про поділ спадщини від 08 січня 2026 року, прийняли та оформили отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом позивачі у справі (а.с.97-102).
Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачі є єдиними спадкоємцями за законом, які належним чином прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 .
Разом з тим, частина спадкового майна, а саме земельна ділянка площею 0,18 га для ведення особистого селянського господарства, залишилась неоформленою у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця.
З матеріалів справи вбачається, що у 2025 році виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо зазначеної земельної ділянки та присвоєно їй кадастровий номер (а.с.65–75), а 29 серпня 2025 року рішенням Мурованокуриловецької селищної ради затверджено відповідну документацію (а.с.76-77).
Незважаючи на це, у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку нотаріусом було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 79). Аналогічно, Мурованокуриловецька селищна рада відмовила у передачі земельної ділянки у власність спадкоємцям, посилаючись на те, що спадкодавець не набув права власності на неї за життя (а.с. 83–84). 
Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини.
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 152 Земельного кодексу України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.
Згідно з частиною першою статті 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.
Відповідно до п. 1 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, рішення органів місцевого самоврядування про передачу земельних ділянок у приватну власність є підставою для реєстрації права власності як за громадянами, так і за їх спадкоємцями. 
Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації такого права.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження № 61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному. 
Так, положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та, відповідно, не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.
Разом з тим, на сьогоднішній день, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а відповідними органами відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та реєстрації права власності на землю на ім`я спадкоємця. Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч.3 ст. 116 ЗК України).
Особливістю звернення до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельних ділянок є те, що позивач вправі порушувати питання про визнання майнового права, набутого спадкодавцем за життя, тобто особистого майнового права спадкодавця, оскільки до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку і не завершив у зв`язку зі смертю.
Оскільки ОСОБА_4 було розпочато процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, але за життя він не встиг завершити оформлення на своє ім`я права власності на цю земельну ділянку та не отримав на неї правовстановлюючого документу, суд вважає, що позивачі, які належним чином прийняли спадщину після смерті спадкодавця, мають право на завершення приватизації вказаної земельної ділянки та одержання на своє ім`я правовстановлюючих документів на право власності на земельну ділянку.
Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач позов визнав повністю і його задоволення, не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачами слід визнати в порядку спадкування за законом право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на землю на своє ім`я кожна.
Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного.
Позивачами при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 1331,30 грн кожною на загальну суму 3 994 гривні 50 копійок (а.с. ).
Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого ним судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову.
Керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1223, 1225 ЦК України, ст. 125 ЗК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 142, 200, 206, 263 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на завершення приватизації 1/3 частки земельної ділянки площею 0,1800 га, кадастровий номер 0522885900:01:003:0128, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території с.Роздолівка Могилів-Подільського (колишнього Мурованокуриловецького) району Вінницької області, шляхом здійснення усіх необхідних дій, пов`язаних з приватизацією земельної ділянки, в тому числі право на державну реєстрацію 1/3 частки в праві власності на земельну ділянку та одержання документів на ім`я ОСОБА_1 , що посвідчують право власності на вказану земельну ділянку.
Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на завершення приватизації 1/3 частки земельної ділянки площею 0,1800 га, кадастровий номер 0522885900:01:003:0128, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території с.Роздолівка Могилів-Подільського (колишнього Мурованокуриловецького) району Вінницької області, шляхом здійснення усіх необхідних дій, пов`язаних з приватизацією земельної ділянки, в тому числі право на державну реєстрацію 1/3 частки в праві власності на земельну ділянку та одержання документів на ім`я ОСОБА_2 , що посвідчують право власності на вказану земельну ділянку.
Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на завершення приватизації 1/3 частки земельної ділянки площею 0,1800 га, кадастровий номер 0522885900:01:003:0128, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території с.Роздолівка Могилів-Подільського (колишнього Мурованокуриловецького) району Вінницької області, шляхом здійснення усіх необхідних дій, пов`язаних з приватизацією земельної ділянки, в тому числі право на державну реєстрацію 1/3 частки в праві власності на земельну ділянку та одержання документів на ім`я ОСОБА_3 , що посвідчують право власності на вказану земельну ділянку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Позивач 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_3 . 
Позивач 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_4 . 
Позивач 3: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_5 . 
Відповідач: Мурованокуриловецька селищна рада, Могилів-Подільського району Вінницької області, код ЄДРПОУ 04325974, місцезнаходження: с-ще Муровані Курилівці, вул. Соборна, 45. 

Суддя: