ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 р. 	Справа № 520/22285/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Бегунца А.О. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВСЬКИЙ АВТОБУСНИЙ ЗАВОД» на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2025, головуючий суддя І інстанції: Лук`яненко М.О., м. Харків, повний текст складено 19.12.25 у справі № 520/22285/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВСЬКИЙ АВТОБУСНИЙ ЗАВОД» 
до Головного управління ДПС у Харківській області   
про визнання протиправним та скасування наказу, визнання дій протиправними,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод" (далі за текстом також – позивач, ТОВ "Харківський автобусний завод") звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (далі за текстом також – відповідач, ГУ ДПС у Харківській області), в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати Наказ № 2384-п від 21.05.2025 Головного управлінням Державної податкової служби у Харківській області щодо проведення податкової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод" та визнати дії Головного управління Державної податкової служби у Харківській області в цій частині неправомірними.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2025 року в задоволенні позову відмовлено. 
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення є незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції дійшов висновку, що обставини воєнного стану, пошкодження майна та припинення діяльності позивача не є такими, що унеможливлюють призначення та проведення документальної позапланової виїзної перевірки у 2025 році, а також що позивач не довів обставин, які виключають правомірність Наказу ГУ ДПС у Харківській області № 2384-п від 21.05.2025. Тобто суд першої інстанції не тільки проігнорував висновки суду у справі № 520/28588/23, але й безпідставно та всупереч уже встановленими обставинами зробив свої протилежні висновки з тотожних питань та взаємовідносин між тими самими сторонами (реальний стан платника, джерела доходів, наслідки руйнувань, неможливість виконання обов`язків), що не узгоджується з приписами Кодексу адміністративного судочинства України. Крім того, зазначає, що суд першої інстанції на виконання вимог ч. 1 ст. 78 КАС України мав урахувати обставини, які встановлені рішенням ГУ ДПС України у Харківській області щодо неможливості своєчасного виконання платником податків – ТОВ «Харківський автобусний завод», своїх податкових зобов`язань від 21.08.2024 за № 106/20-40-04-05-17 (за результатами розгляду заяви, вхідний № 32699/6/ЕКПП/75 від 29.09.2022 / вихідний № 27-09/2022/1-1 від 27.09.2022), які визнаються всіма учасниками цієї справи, та які, відповідно, не підлягають доказуванню. Також указує, що суд першої інстанції формально послався на нормативне відновлення перевірок, починаючи з 01.12.2023, не перевіривши меж цієї перевірки та її зв`язок з конкретними обставинами платника податків.
За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що у рішенні суд першої інстанції зробив правильний висновок про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Уважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також – КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод" є юридичною особою і зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 17.02.2014, код в ЄДРПОУ 39102054.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.12.2023 у справі №520/28588/23, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.06.2024, визнано протиправним та скасовано Рішення Головного управління ДПС у Харківській області щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку за № 2659/20-40-18-04-25 від 14 листопада 2022 року та зобов`язано Головне управління Державної податкової служби у Харківській області повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод" за № 27-09/2022/1-1 від 27.09.2022 (вх. № 32699/6/ЕКПП/75 від 29.09.2022) щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку, з урахуванням висновків суду у справі.
На виконання вказаного рішення суду Головним управлінням Державної податкової служби у Харківській області повторно розглянуто заяву позивача та ухвалено рішення про неможливість виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод" своїх податкових зобов`язань та здійснення господарської діяльності за місцем реєстрації та фактичного місцезнаходження підприємства у зв`язку із веденням активних бойових дій та руйнацією приміщення (рішення податкового органу від 21.08.2024 за №106/20-40-04-05-17).
В обґрунтування своєї позиції позивач наголошує, що ТОВ "Харківський автобусний завод" пошкоджено внаслідок збройної агресії зі сторони російської федерації щодо України. Так, згідно з актами комісійного обстеження об`єкта від 04.08.2023 за №Ки-4122/2, №Ки-4272 встановлено руйнування та пошкодження нежитлових будівель літ. "2Б-4" та літ."А-4" за адресами розташування приміщень позивача: вул. Куликівська, буд. 23, м. Харків, 61002.
Вказані події зафіксовані в кримінальному провадженні (номер в ЄРДР 42023220000000011) від 13.01.2023 за ознаками частини 1 статті 438 Кримінального кодексу України - порушення законів та звичаїв війни, ТОВ "Харківський автобусний завод" має статус потерпілої особи у кримінальному провадженні.
Наказом від 24.03.2022 за №24/03/22 призупинено роботу ТОВ "Харківський автобусний завод". Керівник підприємства перебуває поза межами України.
Наказом від 21.05.2025 за №2384-п ГУ ДПС у Харківській області призначено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Харківський автобусний завод". 
З метою проведення перевірки згідно з Наказом ГУ ДПС області від 21.05.2025 за №2384-п та на підставі направлень від 21.05.2025 № 4442, 4443, виданих ГУ ДПС у Харківській області, 22.05.2025 здійснено вихід за податковою адресою ТОВ "Харківський автобусний завод", а саме: вул. Куликівська, буд. 23, м. Харків, 61002.
Під час виходу відповідачем установлено, що за відповідною адресою розташована двоповерхова нежитлова споруда з рестораном (зачиненим) та магазином "Двері" на першому поверсі. Вивіски або інші ознаки знаходження ТОВ "Харківський автобусний завод" - відсутні, номер телефону, що закріплений за вказаним підприємством як контактний, не відповідає. Внаслідок цього відповідачем складено акт від 22.05.2025 за № 5097/20-40-07-01-05/39102054 "Про неможливість вручення наказу від 21.05.2025 №2384-п та ознайомлення з направленнями від 21.05.2025 № 4442, 4443 посадовим особам ТОВ "Харківський автобусний завод" (код ЄДРПОУ 39102054) у зв`язку відсутністю підприємства та його посадових осіб за податковою адресою".
Окрім того, відповідач звернувся до органів Національної поліції України із проханням встановити місцезнаходження посадових осіб ТОВ "Харківський автобусний завод" для проведення взаємодії з об`єктом оподаткування.
Позивач листом від 27.05.2025 звернувся до відповідача з питанням щодо скасування наказу від 21.05.2025 за №2384-п на проведення документальної позапланової перевірки.
Відповідач 04.06.2025 повідомив позивача, що рішення про проведення документальної позапланової виїзної перевірки прийнято у зв`язку з отриманням відомостей від державного реєстратора про внесення до Єдиного державного реєстру рішень засновників (учасників) юридичної особи ТОВ "Харківський автобусний завод" щодо виділу правонаступника – ТОВ "СІГМА ЕСТЕЙТ ГРУПП". Підставою для перевірки слугували підпункти 78.1.7. пункту 78.1 статті 78, 20.1. статті 20, підпункти 61.1, 61.2 статті 61, підпункт 62.1.3. пункту 62.1. статті 62, пункту 79.1. статті 79, пункту 82.2. статті 82, пунктів 86.1, 86.9. статті 86, статті 69.351. розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, з урахуванням змін, що відбулися у зв`язку з прийняттям Закону України від 09.11.2010 за №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (зі змінами).
У свою чергу позивач наголошував, що реорганізація ТОВ "Харківський автобусний завод" шляхом виділу ТОВ "СІГМА ЕСТЕЙТ ГРУПП" відбулась ще 25.08.2020, тож рішення ГУ ДПС у Харківській області про проведення позапланової перевірки з цих підстав через понад 4 роки вважає таким, що суперечить Закону, висновкам податкового органу про неможливість своєчасного виконання платником податків своїх зобов`язань та порушує принцип правової визначеності.
Вважаючи дії відповідача протиправними, з метою відновлення порушених прав, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що з огляду на одержання відповідачем інформації щодо реорганізації позивача відповідач правомірно призначив проведення документальної позапланової виїзної перевірки Наказом від 21.05.2025 за №2384-п.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи та виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначаються Податковим кодексом України (далі Кодекс, ПК України).
Відповідно до абзацу першого пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з абзацом другим підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Відповідно до п.п. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності з таких підстав:
розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.
Про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом (п.78.4 ст.78 ПК України).
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався, у першу чергу, на те, що на момент складання спірного наказу у відповідача були відсутні підстави для проведення перевірки з урахуванням положень підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України, оскільки процедура реорганізації завершилась 25.08.2020.
Надаючи оцінку наведеним доводам позивача, колегія суддів ураховує таке.
Визначення правової природи виділу надано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 листопада 2023 року у справі №918/119/21, де зокрема зазначено, що:
«згідно із частиною першою статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Перше речення наведеної норми визначає шляхи припинення юридичної особи - ліквідація та реорганізація, а також конкретизує види реорганізації, внаслідок яких юридична особа припиняється - злиття, приєднання, поділ, перетворення.
Друге ж речення вказує на характерну ознаку реорганізації, яка притаманна всім її видам, а саме: перехід майна, прав та обов`язків реорганізованої юридичної особи до її правонаступників.
Норма статті 104 ЦК України не встановлює вичерпного переліку видів реорганізації юридичної особи, а визначає ті її (реорганізації) види, внаслідок яких юридична особа припиняється. На це вказує й сам заголовок статті 104 ЦК України «Припинення юридичної особи».
На користь такого висновку свідчить також та обставина, що нормами інших нормативно-правових актів виділ (виділення) визначається як різновид реорганізації юридичної особи, поряд із злиттям, приєднанням, поділом, перетворенням. Принагідно зазначити, що це стосується як нормативно-правових актів, які прийняті раніше ЦК України (до прикладу, Кодекс законів про працю України (частина шоста статті 36), Закон України «Про банки і банківську діяльність» від 07 грудня 2000 року № 2121-ІІІ (стаття 2)), так і тих, які прийняті пізніше ЦК України (зокрема, Податковий кодекс України (затверджено Законом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, підпункт 98.1.4 пункту 98.1 статті 98), Закон України «Про вищу освіту» від 01 липня 2014 року № 1556-VIІ (частина сьома статті 24), Закон України "Про безпечність та гігієну кормів" від 21 грудня 2017 року № 2264-VIІІ (частина сімнадцята статті 14), Закон України «Про оренду державного і комунального майна» від 03 жовтня 2019 року № 157-ІХ (частина третя статті 20), Закон України «Про страхування» від 18 листопада 2019 року № 1909-ІХ (частина перша статті 51)).
Виділення як вид реорганізації передбачене і частиною першою статті 28 Закону № 1087-IV, згідно з якою реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) кооперативу відбувається за рішенням загальних зборів членів кооперативу у порядку, визначеному законодавством та статутом кооперативу.
Відповідно до частини першої статті 109 ЦК України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб.
Юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Якщо юридичних осіб, що утворилися внаслідок виділу, дві або більше, субсидіарну відповідальність вони несуть спільно з юридичною особою, з якої був здійснений виділ, солідарно.
Якщо після виділу неможливо точно встановити обов`язки особи за окремим зобов`язанням, що існувало у юридичної особи до виділу, юридична особа, з якої здійснено виділ, та юридичні особи, що були створені внаслідок виділу, несуть солідарну відповідальність перед кредитором за таким зобов`язанням (частини третя, четверта статті 109 ЦК України).
Правове визначення виділу окреслено й іншими, крім ЦК України, нормативно-правовими актами. Так, відповідно до положень підпункту 98.1.4 пункту 98.1 статті 98 Податкового кодексу України під реорганізацією платника податків розуміється, зокрема, виділення з платника податків інших платників податків, а саме: передача частини майна платника податків, що реорганізується, до статутних фондів іншими платниками податків, які створюються власниками корпоративних прав платника податків, що реорганізується, та внаслідок якого не відбувається ліквідація платника податків, що реорганізується.
Аналіз наведених норм свідчить, що для виділу притаманна характерна ознака реорганізації - перехід майна, прав та обов`язків юридичної особи, що реорганізується, до її правонаступника. При цьому обсяг правонаступництва визначається тим майном, правами та обов`язками, які передаються за розподільчим балансом, тобто має місце парцелярне (часткове) правонаступництво.
Отже, виділ є видом реорганізації, який не має наслідком припинення юридичної особи, яка реорганізується, оскільки остання залишається суб`єктом права, однак зі зменшеним обсягом майна, прав та/або обов`язків».
З огляду на наведене виділ є видом реорганізації юридичної особи, а відповідно у разі встановлення факту початку процедури виділу у контролюючого органу виникає право на проведення документальної позапланової перевірки на підставі пп.78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України.
Водночас підпункт 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України пов`язує виникнення права на проведення позапланової документальної перевірки на підставі зазначеної норми саме з фактом початку процедури реорганізації юридичної особи, а не з фактом її проведення.
Разом з тим, Податковий кодекс України, в тому числі і пункт 78.1 статті 78, не містить спеціальних строків протягом яких має бути проведена перевірка на підставі підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України, після встановлення факту початку процедури реорганізації підприємства, а тому твердження позивача про те, що на момент прийняття спірного наказу процедура реорганізації ТОВ «Харківський автобусний завод» була завершена не впливають на правильність спірного рішення.
Так само Податковий кодекс України не містить положень, які б встановлювали відсутність у контролюючого органу права на проведення документальної перевірки, у разі якщо процедура реорганізації (в т.ч. виділу) завершена.
З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що виділ є видом реорганізації юридичної особи і у разі встановлення факту початку процедури виділу податковий орган набуває права на проведення документальної позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України навіть за умови завершення процедури реорганізації.
Колегія суддів зазначає, що ПК України не обмежено терміни проведення документальної позапланової виїзної перевірки відповідно до п. п. 78.1.7 п.78.1 ст. 78 Кодексу.
Втім слід зважати на загальні положення щодо застосування строків, які визначені у статті 102 ПК України.
Так, відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Разом з цим Законами України від 15.03.2022 за № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», від 12.05.2022 за № 2260-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» та від 03.11.2022 за № 2719-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законів України щодо приватизації державного і комунального майна, яке перебуває у податковій заставі, та забезпечення адміністрування погашення податкового боргу» (далі - Закони № 2120 ІХ, № 2260-ІХ та № 2719-ІХ відповідно) було внесено зміни до ПК України щодо визначення особливостей з регулювання податкових правовідносин в умовах воєнного або надзвичайного стану. Пунктом 69 Перехідних положень ПК України встановлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.
Зокрема, згідно з п.п. 69.2. п. 69 Перехідних положень ПК України, податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім: а) камеральних перевірок; б) документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків та/або з підстав, визначених підпунктами 78.1.2 (в частині контролю за трансфертним ціноутворенням), 78.1.5, 78.1.7, 78.1.8, 78.1.12, 78.1.14-78.1.16, 78.1.21 та 78.1.22 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, та/або документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями, та/або документальних позапланових перевірок з питань оподаткування юридичними особами або іншими нерезидентами, які здійснюють господарську діяльність через постійне представництво на території України, доходів, отриманих нерезидентами із джерелом їх походження з України, та/або документальних позапланових перевірок нерезидентів (представництв нерезидентів); в) фактичних перевірок.
Також Законом №2120-ІХ внесено зміни до Закону № 2464-VI, зокрема розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено п. 92-3, яким установлено мораторій на проведення документальних перевірок правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану та протягом трьох місяців після припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану. Документальні перевірки правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, розпочаті до 24 лютого 2022 року та не завершені, зупиняються по останній календарний день третього місяця з дня припинення (скасування) воєнного, надзвичайного стану.
Відповідно до Закону України від 30.06.2023 за № 3219-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану» (який набрав чинності з 01.08.2023) внесено зміни до пункту 69.21 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України, зокрема, установлено, що тимчасово, на період з 1 серпня 2023 року до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року N 2102-IX, документальні позапланові перевірки проводяться виключно на звернення платника податків та/або з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 (у частині документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано інформацію, що свідчить про порушення податкового законодавства з питань оподаткування доходів, отриманих нерезидентами, із джерелом їх походження з України та/або з питань оподаткування нерезидентів, які здійснюють свою діяльність через відокремлені підрозділи, у тому числі постійні представництва, платників податків, які здійснюють діяльність у сфері виробництва та/або реалізації підакцизної продукції, організації та проведення азартних ігор в Україні (гральний бізнес), платників податків, які надають фінансові, платіжні послуги), 78.1.2 (у частині контролю за трансфертним ціноутворенням), 78.1.5, 78.1.7, 78.1.8, 78.1.9, 78.1.12, 78.1.14-78.1.16, 78.1.21 та 78.1.22 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, та/або документальні позапланові перевірки платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями.
В подальшому, відповідно до Закону України від 09.11.2023 за № 3453-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо скасування мораторію на проведення податкових перевірок» (який набрав чинності з 08.12.2023) внесено зміни до пункту 69.21 підрозд. 10 розд. ХХ ПК України, зокрема, в абзаці дев`ятому цифри і слова "69.2-1. Установити, що тимчасово, на період з 1 серпня 2023 року до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX" замінити цифрами і словами "69.2-1. Установити, що тимчасово, на період з 1 серпня 2023 року до 1 грудня 2023 року"; 2) абзаци десятий - чотирнадцятий, шістнадцятий і сімнадцятий виключити.
Тобто з 01.12.2023 Законом України від 09.11.2023 за № 3453-IX відновлено право податкових органів проводити податкові перевірки з підстав, установлених підпунктом 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України.
Отже, з урахуванням мораторію, який діяв на перевірки у зв`язку з військовим станом до 01.12.2023, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що контролюючим органом дотримано граничних строків проведення перевірки, які встановлені статтею 102 ПК України.
Згідно з наявними у матеріалах справи доказами ТОВ "Харківський автобусний завод" 25.08.2020 прийнято рішення про створення ТОВ "СІГМА ЕСТЕЙТ ГРУПП", шляхом виділу та переходу за розподільним балансом частини активів до новоствореного ТОВ, яке затверджено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Назаровою О.С.
Згідно з описом документів, що подаються заявником для проведення державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, відповідний пакет документів 25.08.2020 приватним нотаріусом направлено для проведення державної реєстрації вказаних змін.
Отже, державна реєстрація про створення ТОВ "СІГМА ЕСТЕЙТ ГРУПП" шляхом виділу та переходу за розподільним балансом частини активів до новоствореного ТОВ проведена у 2020 році.
Відповідно, право на проведення документальної позапланової перевірки у контролюючого органу виникло ще до настання моменту, коли позивач був визнаний таким, що не може виконувати свої податкові зобов`язання.
З огляду на наведене, висновки суду у справі № 520/28588/23 щодо неможливості своєчасного виконання платником податків – ТОВ «Харківський автобусний завод», своїх податкових зобов`язань відповідно до заяви вх. № 32699/6/ЕКПП/75 від 29.09.2022 / вихідний № 27-09/2022/1-1 від 27.09.2022, обґрунтовано не взято судом першої інстанції до уваги.
Спірний наказ містить найменування органу, яким приймається наказ, номер та дата наказу, назва наказу, підстави для проведення перевірки позивача із чітким посиланням на нормативно - правові акти, що слугували підставою для її призначення (зокрема, підпункт 78.1.7 пункту 78 статті 78 ПК України – початок процедури реорганізації юридичної особи), початок проведення перевірки, строк проведення перевірки, періоди, що підлягають перевірці по кожному податку, підпис уповноваженої особи та печатку ГУ ДПС у Харківській області.
Вказане свідчить про чіткість оскаржуваного наказу та його зрозумілість.
Посилання позивача на те, що перевірка є недоцільною, оскільки платник податків фактично позбавлений економічної бази та діяльності, а частина періодів об`єктивно не може бути перевірена, є недоречним, оскільки чинним законодавством не визначені наведені позивачем обставини як такі, що є підставою для визнання протиправним наказу про проведення документальної виїзної перевірки.
З огляду наведене колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що враховуючи одержання відповідачем інформації щодо реорганізації позивача відповідач правомірно призначив проведення документальної позапланової виїзної перевірки Наказом від 21.05.2025 за №2384-п.
Доводи відповідача, наведені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують та свідчать про незгоду із правовою оцінкою суду першої інстанції обставин справи.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно установив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
З огляду на положення статті 139 КАС України у справі відсутні підстави для розподілу судових витрат. 
Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВСЬКИЙ АВТОБУСНИЙ ЗАВОД» залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2025 у справі № 520/22285/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	А.О. Бегунц   В.Б. Русанова