Справа № 629/5167/25
Номер провадження 2/629/59/26 
РIШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2026 року м.Лозова
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого-судді Мицик С.А., за участю секретаря судового засідання – Хворостинка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Лозівський ВДВС у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про зміну розміру аліментів,-
встановив:
Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Лозівський ВДВС у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про зміну розміру аліментів. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що позивач по справі є батьком двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яких він матеріально утримує. Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21 вересня 2021 року по справі №629/4705/21 з позивача на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 27 серпня 2021 року і до повноліття дитини. Вказане рішення суду перебуває на примусовому виконанні в Лозівському ВДВС у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (виконавче провадження №67373416). Крім того, рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області 20 червня 2025 року по справі №629/4080/25, з ОСОБА_1 стягнуто на користь відповідачки ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_6 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, та на утримання дружини в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_6 , трирічного віку. Вказане рішення суду перебуває на примусовому виконанні в Лозівському ВДВС у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (виконавче провадження №78486833). Зазначила, що на утримання доньки, сина та дружини позивача, ним відраховується 66% його заробітку, тобто більше половини від його доходу. Зауважила, що зменшення розміру аліментів на утримання дітей з 1/4 до 1/6 частини на кожну дитину буде відповідати вимогам розумності та справедливості та не становитиме надмірного тягаря для позивача, як платника аліментів, сприятиме подальшому належному виконанню ним аліментних зобов`язань.
В судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, наполягають на їх задоволенні. У відповіді на відзив на позовну заяву представник позивача зазначила, що у зв`язку з народженням другої дитини у позивача змінився сімейний стан та погіршилось матеріальне становище, оскільки він зобов`язаний утримувати не лише старшого сина, а й малолітню доньку та дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною та не має власного доходу. Твердження відповідачки ОСОБА_3 про нібито змову між позивачем та його дружиною є голослівними, не підтверджені жодними доказами та ґрунтуються виключно на припущеннях. Водночас позивач, як батько двох дітей, несе реальні витрати на їх утримання, а також виконує обов`язок щодо утримання дружини відповідно до вимог сімейного законодавства. Сукупність зазначених обставин, а також втрата позивачем роботи та стабільного доходу, свідчать про наявність підстав для зміни раніше встановленого розміру аліментів. Щодо посилань відповідачки ОСОБА_3 на додаткові витрати на лікування дитини, належні докази фактичного понесення таких витрат та їх розміру не надані, що свідчить про недоведеність цих обставин. Крім того, витрати на лікування можуть бути стягнуті окремо від аліментів, і позивач не заперечує проти участі у їх фінансуванні у разі наявності підтверджених витрат. Правова позиція позивача підтверджується практикою Верховного Суду, відповідно до якої народження дитини у другому шлюбі та зміна сімейного стану є самостійною підставою для зміни розміру аліментів, оскільки така обставина об`єктивно потребує додаткових матеріальних витрат. Таким чином, доводи відповідачки не спростовують факту зміни сімейного та матеріального стану позивача, а тому існують законні підстави для зменшення розміру аліментів.
Відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились. Представник надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечують. У відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив зазначили, що 09 грудня 2025 року ОСОБА_3 отримано позов ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_8 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки до 1/6 частки доходу платника аліментів. Позивач обґрунтовує позов народженням дитини в новому шлюбі та стягненням аліментів на утримання дружини і дитини. Вважає ці вимоги формальними, спрямованими на створення штучних підстав для зменшення аліментів на старшу дитину. Подружжя продовжує спільне проживання, ведення господарства, а новонароджена дитина отримує аліменти у розмірі 1/4 частин доходу. Син ОСОБА_9 потребує значних витрат на здоров`я, навчання, спорт і повсякденне утримання, що підтверджується медичними довідками та іншими доказами. Позивач не довів суттєвого погіршення свого матеріального стану та не надав доказів, що виконання рішення від 21.09.2021 року стало надмірним. Народження дітей у новому шлюбі саме по собі не є підставою для зменшення аліментів (постанова Верховного Суду від 08.06.2022 р., справа № 565/1059/21). Її заінтересованість у справі обумовлена тим, що вона отримує аліменти на ОСОБА_10 , а рішення щодо нових аліментів може вплинути на їх розмір і виконання. Крім того, вона дізналася про рішення Лозівського міськрайонного суду № 629/4080/25 лише 09.12.2025, і має намір оскаржити його в апеляції. Враховуючи складність справи та поважні причини пропуску строку, просить: при постановленні рішення врахувати викладені доводи та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 про зменшення аліментів у повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась про час та місце судового розгляду.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутність. 
Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в раз якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21.09.2021 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина – ОСОБА_5 у розмірі частини від заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.08.2021 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 13).
Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20.06.2025 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6 у розмірі частини від заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.06.2025 року і до досягненням дитиною повноліття, та на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 10.06.2025 року та до досягнення дитиною трирічного віку, тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 10-12).
Наказом ГУ НП в Харківській області №764 о/с від 03.12.2025 року було звільнено ОСОБА_1 на підставі рапорту від 05.09.2025 року (а.с. 39).
Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Враховуючи зміст ст.181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» визначено, що з 1 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму на дітей: віком до 6 років - 2563 гривні; віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.
Прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, мінімального набору непродовольчих товарів і мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Тобто обсяг прожиткового мінімуму містить два елементи - фізіологічний та соціальний. Фізіологічний мінімум - це вартісне вираження матеріальних цінностей, конче необхідних для існування людини та соціальну частину - певний набір духовних цінностей мінімально прийнятого рівня життя.
Закон України «Про прожитковий мінімум» відповідно до ст. 46 Конституції України дає визначення прожитковому мінімуму, закладає правову основу для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень.
Отже, законодавець визначив вартісну величину, яка є мінімально достатньою, в даному випадку, для дитини з урахуванням її віку.
Судом прийнято до уваги, що аліменти на утримання дітей необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для їх життя. Розмір аліментів, зокрема, обумовлюється фінансовими можливостями обох батьків, які в рівній мірі зобов`язані утримувати дитину, забезпечувати її потреби необхідні для її віку, розвитку тощо. При цьому, чинне сімейне законодавство передбачає достатнім розмір аліментів на утримання обома батьками однієї неповнолітньої дитини в сумі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Крім того, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України), а стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів.
Так як за вищевказаними судовими рішеннями з позивача стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі більше половини його доходу, що погіршує матеріальний стан останнього, тому відповідно до положень ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. З урахуванням тих обставин, що з позивача стягуються аліменти, на кожного із відповідачів, суд вважає, за можливе зменшити розмір стягуваних аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини до 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно та на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , також з 1/4 частини до 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Таким чином загальний розмір стягуваних із ОСОБА_1 аліментів, на думку суду, є обґрунтованим, оскільки не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав дітей. 
Такий розмір аліментів не є надмірним та є об`єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, здатний забезпечити гідний рівень життя, а також повноцінний розвиток дітей, водночас, не ставитиме позивача у скрутне матеріальне становище.
Керуючись ст.ст. 4,12,76-81,83,258,259,265,268,272-273 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Позов –задовольнити частково.
Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і.п.н. НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і.п.н. НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21.09.2021 року по справі №629/4705/21, з 1/4 частини на 1/5 частину заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більш десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи із дня набрання цим рішенням суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.
Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і.п.н. НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , і.п.н. НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20.06.2025 року по справ №629/4080/25, з 1/4 частини на 1/5 частину заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більш десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи із дня набрання цим рішенням суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.
В задоволенні решти позовних вимог-відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С. А. Мицик