ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/166/26 Справа № 691/1614/25 Категорія: ст. 124 КУпАП	Головуючий у І інстанції Подорога Л. В.   Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року  м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участі потерпілої ОСОБА_1 та її представника – адвоката Холодняка В.М., захисника Кучеренко Н.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Городищенського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2025 року, якою щодо
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , пенсіонера,

закрито провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 523034 від 25.11.2025, ОСОБА_2 25.11.2025 о 09-50 год., керуючи автомобілем ВАЗ 2106 н.з. НОМЕР_1 по вул. Героїв Чорнобиля, 5 у м. Городище, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, не звернувся за допомогою до інших осіб, у результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем Renault Clio, н.з. НОМЕР_2 . У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки.
Постановою Городищенського районного суду Черкаської області від 24.12.2025 провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просила її скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, наклавши на нього адміністративне стягнення.
Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що судом першої інстанції невірно надано оцінку відеозапису з відеокамер магазину «АТБ» по вул. Героїв Чорнобиля, 5, м. Городище, та невірно встановлено обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Так з відеозапису вбачається, що на автостоянку заїжджає автомобіль ВАЗ -2106 та повертає праворуч і продовжує рух по правій смузі руху між паркувальними місцями, які розташовані праворуч і ліворуч. О 09:53:37 автомобіль ВАЗ-2106 розпочав зміну напрямку руху в ліво, в цей же час на стоянку заїжджає автомобіль Renault Clio, який займає праву сторону та слідує поміж паркувальними місцями. О 09:53:42 автомобіль ВАЗ-2106 повертає в ліво та передньою частиною автомобіля заїздить на паркувальне місце і зупиняється. О 09:53:43 автомобіль ВАЗ-2106 розпочинає рух заднім ходом в той час коли автомобіль Renault Clio знаходиться передньою частиною позаду автомобіля ВАЗ-2106, що свідчить про існування перешкоди для здійснення маневру задом. Проїзд між паркувальними місцями має можливість для двох автомобілів, про що свідчить позначки в якості мальованих стрілок на асфальтному покритті. Автомобіль приймає праву смугу руху. При наближенні автомобіля Renault Clio до автомобіля ВАЗ-2106, останній не рухався. Прискорення швидкості руху автомобіля Renault Clio не спостерігається. Також зображено, як автомобіль ВАЗ-2106 після зіткнення з її автомобілем від`їхав на паркувальне місце.
Щодо посилання суду, що водій автомобіля Renault Clio бачив рух заднім ходом автомобіля ВАЗ, але замість того щоб зупинитися, намагався проскочити позаду автомобіля ВАЗ. Таке посилання суду не відповідає дійсності, адже автомобіль ВАЗ розпочав рух заднім ходом, в той час коли її автомобіль вже знаходився позаду нього. Побачивши явну небезпеку вона намагалася уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ, тому прийняла частково вправо.
Згідно схеми ДТП від 25.11.2025 ширина проїзду між паркувальними місцями складає 6,5 метра.
Таким чином, посилання суду в постанові про відсутність в діях водія ОСОБА_2 порушень п. 10.9 ПДР , не відповідає фактичним обставинам справи.
Водій ОСОБА_2 перед початком здійснення ним руху заднім ходом, не переконався в його безпечності для інших учасників руху, тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Заслухавши думку потерпілої ОСОБА_1 та її представника – адвоката Холодняка В.М., які підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити, думку захисника Кучеренко Н.В., яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, просила постанову залишити без змін, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані. 
Висновок місцевого суду про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку, та жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не виникає, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. 
Місцевим судом безпосередньо досліджено докази, наявні в матеріалах справи, та зроблено вірний висновок про недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, судом першої інстанції досліджені матеріали справи, а саме: протокол серії ЕПР 1 № 523034 від 25.11.2025, схему ДТП, відеозапис з камери відеоспостереження магазину АТБ, письмові пояснення ОСОБА_1 , допитано ОСОБА_2 .
Так з відеозапису з камери відеоспостереження магазину АТБ, повторно переглянутого апеляційним судом, вбачається, що автомобіль ВАЗ 2106 рухається поміж двома рядами припаркованих автомобілів та намагається здійснити поворот ліворуч на паркомісце, однак зупиняється фактично впоперек дороги, заїхавши на паркомісце лише передньою частиною автомобіля (до лобового скла). Після цього відразу розпочинає рух заднім ходом. Під час цього маневру, на стоянці з`являється автомобіль Renault Clio, водій якого, бачачи перед собою автомобіль ВАЗ, що стоїть фактично поперек дороги, на відстані близько 10-15 метрів, не зменшує швидкість руху, а навпаки, коли автомобіль ВАЗ розпочинає рух заднім ходом, автомобіль Renault Clio прискорюється та фактично підсовується під автомобіль ВАЗ. При цьому, автомобіль Renault Clio приймає правіше, фактично заїжджаючи на парко місце, яке знаходиться праворуч, що свідчить про те, що водій автомобіля Renault Clio бачив, що автомобіль ВАЗ здійснює рух заднім ходом, але замість того, щоб загальмувати, навпаки збільшив швидкість руху та заїхав поперек руху автомобіля ВАЗ, що і спричинило ДТП.
Із схеми ДТП також вбачається, що автомобіль Renault Clio знаходиться поперек правих паркомісць і підтверджує те, що водій автомобіля Renault Clio бачив рух заднім ходом автомобіля ВАЗ, але замість того щоб зупинитися, намагався «проскочити» позаду автомобіля ВАЗ.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважаю, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що в діях ОСОБА_2 відсутнє порушення п. 10.9 ПДР, натомість вбачається недотримання водієм автомобіля Renault Clio вимог п. 12.3 ПДР – у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Також погоджуюсь з висновком суду першої інстанції про те, що відстань, на якій водій автомобіля Renault Clio мав змогу виявити автомобіль ВАЗ, що здійснював маневр заїзду на паркомісце, є достатньою для того, щоб зменшити швидкість руху і зупинитися, натомість водій автомобіля Renault Clio навпаки збільшив швидкість руху, скерував автомобіль поперек руху автомобіля ВАЗ, що і є причиною ДТП.
Врахувавши усі обставини справи, докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у діях ОСОБА_2 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, з даним висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.
Будь-які заперечення, викладені в апеляційній скарзі, щодо достатності та належності доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_2 , є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.
Вважаю, що на підставі наявних в матеріалах справи доказів, оцінених за своїм внутрішнім переконанням, що гуртуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи за їх сукупності, неможливо притягнути  ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, - відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП 

п о с т а н о в и в:

Постанову Городищенського районного Черкаської області від 24 грудня 2025 рокупро закриття провадження щодо ОСОБА_2 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченогоза ст. 124 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу потерплої ОСОБА_1 – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В.Биба